Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У лютому 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Галицького районного суду м. Львова з позовом до відповідача Держави України в особі Міністерства юстиції України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі вказують, що на виконанні в Галицькому відділі державної виконавчої служби органу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 32435437 з примусового виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2011 року у справі № 2-446/11, відповідно до якого боржником є Львівське міське комунальне підприємство ЛМКП «Айсберг». Проте, відповідачем упродовж 7 років та 10 місяців в порушення вимог законодавства не виконано вказане рішення суду, чим було завдано позивачам значної матеріальної та моральної шкоди, яка полягає у постійних душевних стражданнях, переживаннях, безвихідності, безпомічності, психологічних та нервових зривах, невизначеності у можливості реалізації своїх прав та законних інтересів. Крім того, позивачам спричинено фізичні страждання в результаті порушення норм температури в будинку, в якому вони проживають, умови проживання у їх квартирі не відповідають встановленим нормам, оскільки ЛМКП «Айсберг» здійснюється неналежне утримання будинку, в якому вони проживають. Такі порушення, як стверджують позивачі, стали наслідком погіршення їх здоров`я, внаслідок чого вони отримали інвалідність другої групи. За таких обставин, позивачі просили стягнути на їх користь грошову компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 350 000 грн. та матеріальну компенсацію в розмірі 39 512,21 грн., що виставляє їм боржник у справі Львівське міське комунальне підприємство (ЛМКП) «Айсберг», як вигаданий борг, та відновити їхнє порушене право бути споживачем послуг через укладення договорів з надання послуг по утриманню будинку та надання послуг по вивезенню твердих побутових відходів з боржником ЛМКП «Айсберг», шляхом виконання вказаного рішення суду. Заподіяну матеріальну та моральну позивач просять стягнути з відповідача на підставі ст. 1167, 1173, 1174 ЦК України. Посилаючись на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», вважають, що рішення повинно бути виконано в порядку передбаченому саме цим законом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.02.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. (т. 1 а.с. 18-20) Постановою Львівського апеляційного суду від 19.02.2021 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11.02.2020 року скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. (т. 1 а.с. 175-178) Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2021 року справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. (т. 1 а.с. 189-192) Відповідно до протоколу атоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Батрин О.В. (т. 1 а.с. 193). Ухвалою суду від 06.07.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с. 29). 01.10.2021 року до суду надійшла заява позивачів про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2021 року (т. 1 а.с. 197-199) 01.10.2021 року позивачі подали заяву про зміну та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просили стягнути грошову компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 3 500 000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 201 960 грн. Зокрема, позивачі в обґрунтування вимог про відшкодування матеріальної шкоди додатково зазначили, що ними були понесені витрати для захисту та відновлення їх порушених прав у судах у розмірі 7 129,80 грн., зокрема, такі витрати понесені позивачами на канцелярські та інші потреби задля забезпечення подання до суду скарг, заяв, клопотань під час оскарження тих чи інших дій (бездіяльності) органів виконавчої служби. Також, вважають, що ними були понесені матеріальні збитки через неналежне надання послуг по утриманню будинку ЛМКП «Айсберг». (т. 1 а.с. 204-205) Ухвалою суду від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено в підготовче засідання на 03.12.2021 року (т. 1 а.с. 212) Ухвалою суду від 19.01.2022 року задоволено клопотання позивачів про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом, призначеного на 18.03.2022 року (т. 1 а.с. 239) 04.02.2022 року представником відповідача Євглевською О.В. до суду надано відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 14-26), відповідно до якого заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що державним виконавцем вчинено всі можливі дії для виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2011 року № 2-446/11 у передбачені чинним законодавством України. Інших заходів примусового характеру у випадку невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, законодавством не передбачено. Виконавчий документ направлено до суду, який його видав і відсутні підстави для відновлення виконавчого провадження. Вважає, що вимоги позову щодо відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованими, оскільки у такий спосіб позивачі намагаються за рахунок держави погасити борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ЛМКП «Айсберг», який було стягнуто рішенням суду у справі № 461/12597/15 у розмірі 13 527,94 грн. А отже, вважає такі дії позивачів недобросовісними. У свою чергу вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, які заявлені до держави в особі відповідача є неналежним способом захисту прав позивачів, оскільки в обґрунтування вказаних вимог, позивачі посилаються на те, що їм не надаються належні послуги з утримання будинку, а умови проживання в квартирі не відповідають встановленим нормам закону, що на думку позивачів, спричинено саме діями ЛМКП «Айсберг» і внаслідок чого у позивачів погіршився стан здоров`я і вони отримали інвалідність другої групи. А отже, вимоги пов`язані з управлінням багатоквартирним будинком, позивачі мають право заявляти до управителя, а не до держави. Також вважає, що позивачами не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, а також не надано доказів того, що вони дійсно зазнали моральних страждань саме внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача. Крім того, позивачі не надали доказів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, не обґрунтували розмір заявленої до стягнення суми відшкодування моральної шкоди. Ухвалами суду від 18.03.2022 року, від 30.08.2022 року задоволені клопотання позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом, призначеного на 09.11.2022 року (т. 4 а.с. 110, 163). Ухвалою суду від 09.11.2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 07.02.2023 року в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом (т. 4 а.с. 190). 11.11.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про відвід головуючого судді Батрин О.В. у справі, оскільки 09.11.2022 року не відбулось судове засідання в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом, що свідчить про обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та упередженості судді Батрин О.В. при розгляді справи (т. 4 а.с. 195-199). Ухвалою суду від 22.11.2022 року (суддя Григоренко І.В.) у задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді Батрин О.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Держави України в особі Міністерства юстиції України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено, так як наведені позивачем в заяві обґрунтування, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, оскільки вони не містять обставин, які б вказували на упередженість судді Батрин О.В. (т. 4 а.с. 203-204) 31.01.2023 року від позивачів [PERSON] , [PERSON] надійшло клопотання про долучення письмового доказу у справі, а саме ухвали Галицького районного суду м. Львова від 10.01.2023 року у справі № 461/4855/22. Ухвалою суду від 07.02.2023 року у задоволенні клопотань позивачів [PERSON] [PERSON] про призначення юридичної експертизи та судово-медичної експертизи відмовлено, оскільки питання, які позивачі просять винести на розгляд експертиз, виходять за межі розгляду справи. Ухвалою суду від 09.11.2022 року у справі вирішено проводити судовий розгляд справи 07.02.2023 року у режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом, де братимуть участь позивачі [PERSON] та [PERSON] . Суд розглянув справу у відсутність учасників справи, оскільки вони не з`явились до судового засідання, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зокрема, позивачі не з`явились до Львівського апеляційного суду, в якому мало відбуватись судове засідання в режимі відео конференції. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.09.2011 року позов [PERSON] , [PERSON] до ЛМКП «Айсберг» про зобов`язання до вчинення дій задоволено. Зобов`язано ЛМКП «Айсберг» виконати вимогу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року щодо укладення договору «Про надання послуг з утримання будинку» та укласти договір «Про надання послуг з утримання будинку» з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано ЛМКП «Айсберг» виконати вимогу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року щодо укладення договору та укласти договір «Про надання послуг з вивезення побутових відходів на основі типового договору» відповідно до Постанови КМУ № 1070 від 10.12.2008 р. «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вирішено питання щодо судових витрат (т. 1 а.с. 50). На виконання зазначеного рішення Галицьким районним судом м. Львова 01.11.2011 року видано виконавчий лист № 2- 446/11 (т. 1 а.с. 51). 04.05.2012 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32435437 та надано боржнику самостійний термін для виконання до 11.05.2012 року (т. 4 а.с. 71-72). Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 28.09.2012року виконавче провадження закінчено, оскільки згідно з актами державного виконавця боржником виконавчий документ не виконано (т. 4 а.с. 7). Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2014 року у справі № 1304/9330/12 скасовано постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Галяс С.І. від 28.09.2012 року про закінчення виконавчого провадження № 32435437 та зобов`язано поновити виконавче провадження з виконання рішення Галицького районного суду м .Львова у справі № 2-446/11 від 09.09.2011 року (т. 1 а.с. 61-63). Скасовуючи вказану постанову про закінчення виконавчого провадження, суд посилався на те, що державним виконавцем не було вжито усіх передбачених виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 2-446/11, виданого 01.11.2011 року, що свідчить про те, що оскаржувана постанова була винесена передчасно та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». 13.02.2015 року державним виконавцем на виконання вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу Галицького районного суду м. Львова скеровано постанову про відновлення виконавчого провадження № 32435437 (т. 3 а.с. 216). 05.02.2019 року державним виконавцем на підставі п. 11 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2019 року визнано неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо прийняття постанови від 05.02.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 32435437 та зобов`язано державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відновити виконавче провадження № 32435437. Постановою державного виконавця від 07.05.2019 року виконавче провадження відновлено. 23.02.2021 року державним виконавцем надіслано на адресу правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з невиконанням рішення суду (т. 2 а.с. 69-71). 03.03.2021 року державним виконавцем,

Outcome: dismissed