Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

У грудні 2022 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 БАНК») 13.04.2021 було укладено договір позики № 1911967. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінанесових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечене агенство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті\~www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №5 від 21.09.2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11059,36 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн та заборгованості за відсотками 6059,36 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконала. Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, місце проживання відповідачки [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 20 січня 2023 року, яке було відкладене на 14 лютого 2023 року. У судове засідання 14 лютого 2023 року представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу слухати без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-5). Відповідачка у судове засідання 20.01.2023 та 14.02.2023 не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином (а.с. 49, 52), про причини своєї неявки суд не повідомляла. Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала, будь-яких заяв чи клопотань від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладений договір позики (ануїтет) № 1911967 (далі Договір) (а.с.6). Відповідно до п. 2 Договору, сума позики 5000,00 грн, процентна ставка/день 1,6, строк позики (строк договору) 64 днів. Проценти за цим договором нараховуються на залишок позики згідно графіку платежів за кожний день користування позикою, включаючи дати отримання та повернення (п. 3 Договору). Положеннями п. 4 Договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує: що позичальник ознайомився за посиланням https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальнику наданий паспорт позики (ануїтету); позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, які розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть об`єм зобов`язань та наслідки укладення та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з п. 5 Договору, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Також, до позову додано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджені Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (протокол № 14/08/20 від 14.08.2020) (а.с. 7-11). Як вбачається з доводів позовної заяви та не спростовано відповідачкою остання свої зобов`язання за договором позики не виконала, в передбачені Договором строки суму позики та відсотки за користування нею позичальнику не сплатила. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 12-13). Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Також, 28.07.2021 та 21.09.2021 були підписані додаткова угода № 2 та додаткова угода № 5 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 14, 15). Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 5 за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників № 5 кількістю 8166, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу 3 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 16). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 5 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 БАНК» передало право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] за договором позики № 1911967. Сума заборгованості становить 11059,36 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн та заборгованості за відсотками 6059,36 грн (а.с. 17). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У свою чергу відповідачкою не доведено того, що вона сплачувала заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.\~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 13.04.2021 між ТОВ «ФК «1 БАНК» та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачкою, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 5000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками в сумі 6059,36 грн, суд зазначає наступне. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1911967 від 13.04.2021 за період з 21.09.2021 по 31.10.2022, заборгованість [PERSON] за відсотками становить 6059,36 грн (а.с. 18). Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. При розрахунку заборгованості за відсотками судом береться до уваги договір позики (ануїтет) № 1911967 від 13 квітня 2021 року, який укладений між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] . Як було вище зазначено, у вказаному договорі сума позики становить 5000,00 грн, процентна ставка/день узгоджена сторонами у розмірі 1,6 відсотків в день, строк позики (строк договору) 64 днів. Таким чином сума процентів, нарахованих за один день становитиме 80 грн (5000,00 грн * 1,6 %), а загальна сума нарахованих відсотків 5120,00 грн (80 грн * 64 дні). В свою чергу нарахування відсотків після закінчення строку дії договору чинним законодавством не передбачено. При цьому судом враховується правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (в тому числі, за прострочення заборгованості) припиняється, тому відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає у розмірі встановленому законом, а саме ч. 2\~ст. 625 ЦК України, тобто на рівні 3 % річних. Позивач же в свою чергу не заявляв вимоги про стягнення заборгованості, виходячи з розміру визначеного законом, відповідного розрахунку вказаної заборгованості суду не надавав, тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд не може вийти за межі позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення на загальну суму 10120,00 грн (5000,00 грн + 5120,00 грн). Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення про сплату судового збору № 31393 від 25.11.2022 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із частковим задоволенням позову, а саме на суму 10120,00 грн, тобто на 91,51%, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 2270,36 грн на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: partial