Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

02.12.2022 КП «Наше місто» ЗМР звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 36\~974,30 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] користуються житлово-комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] . У період з вересня 2016 року по жовтень 2022 року позивач надав відповідачам житлово-комунальні послуги на загальну суму 40\~348,68 грн., що складається з вартості послуги з утримання будинку у сумі 10\~040,98 грн., суми відшкодування за спожиту електроенергію у розмірі 26\~458,40 грн., вартості послуг з розподілу газу 220,40 грн., оплати за газ 3\~579,27 грн., послуг з технічного обслуговування систем газопостачання 79,63 грн. Відповідачами частково сплачено за електроенергію 1690,85 грн., газ 89,14 грн., утримання будинку 125,82 грн., розподіл газу 12,32 грн. Остаточна сума заборгованості відповідачів за період з вересня 2016 року по жовтень 2022 року складає: за утримання будинку 9\~653,69 грн., за електроенергію 23\~999,71 грн., за газ 3\~033,19 грн., за розподіл газу 208,08 грн., за технічне обслуговування систем газопостачання 79,63 грн., а всього 36\~974,30 грн. Оскільки відповідач [PERSON] з 06.01.2021 був знятий з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою, тому позивач просив стягнути з цього відповідача заборгованість за період з 01.09.2016 по 06.01.2021 розміром 22\~530,07 грн., а з відповідача [PERSON] заборгованість за період з 07.01.2021 по 01.12.2022 розміром 14\~444,23 грн., а також солідарно з обох відповідачів стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~481,00 грн. (а.с. 35). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначене на 11.01.2023 на 10:00 год. Копію ухвали від 08.12.2022 було направлено відповідачам рекомендованим листом із повідомленням за адресою, що є їх зареєстрованим місцем проживання, однак конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду неврученим. Також, відповідач-1 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки його теперішнє зареєстроване місце проживання не відоме. У встановлений ухвалою строк відповідачі не подали відзиву на позов. 11.01.2023 у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладене до 13.02.2023 до 13:00 год. У судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом розміщення 11.01.2023 оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки його теперішнє зареєстроване місце проживання не відоме. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив. Заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідач-2 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням. Проте конверт із поштовим відправленням було повернуто на адресу суду з відміткою відділення зв`язку від 24.01.2023 про відсутність адресата за зазначеною адресою. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила. Заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Враховуючи, що відповідачі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з`явились до суду, не повідомили про причини неявки, не подали відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. 24.06.2016 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення № 311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», відповідно до якого КП «Наше місто» з 01 вересня 2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, у тому числі будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 № 495 «Про надання дозволу на укладення публічного договору» Комунальному підприємству «Наше місто» Запорізької міської ради дозволено укласти публічний договір (типовий договір) про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». На адресу позивача з боку відповідача не надходило в письмовій формі відмови від укладення договору, що свідчить про прийняття пропозиції з боку відповідача на укладення договору згідно з ч. 3 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Позивач з відповідачами не мають прямих договорів з постачальниками послуг природнього газу та електроенергії, договори на постачання природнього газу та електроенергію укладені з постачальниками даних послуг та КП «Наше місто» ЗМР, в господарському віданні якого знаходиться даний будинок, у зв`язку із чим КП «Наше місто» ЗМР виставляє рахунки на компенсацію вартості електроенергії відповідно до положень Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, яка діяла до втрати нею чинності на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі Постанова № 312), та положень Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії,\~затверджених Постановою\~№ 312,\~а також спожитого природнього газу відповідно до положень Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. На ім`я [PERSON] згідно зі змістом довідки щодо заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також за цим особовим рахунком ведеться нарахування щодо членів родини відповідача-1. Відповідачами у період з вересня 2016 року по жовтень 2022 року житлово-комунальні послуги оплачувались не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.12.2022 сума накопиченої непогашеної заборгованості за послуги склала 36\~974,30 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунками. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідачами не було жодним чином доведено, що у них відсутня заборгованість перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачами також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо періоду стягнення заборгованості та порядку її стягнення, суд враховує, що відповідач [PERSON] був зареєстрований та проживав у кімнаті, в яку надавались послуги у період з 01.09.2016 по 06.01.2021 (до моменту його зняття з реєстрації за цією адресою), водночас, за цією адресою зареєстрована відповідач-2 [PERSON] , а тому заборгованість, яка утворилась у цей період розміром 22\~530,07 грн. необхідно стягнути з обох відповідачів солідарно, а заборгованість за період з 07.01.2021 по 01.12.2022 розміром 14\~444,23 грн. стягнути з відповідача-2 [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог щодо кожного відповідача, а саме з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 744,30 грн., а з відповідача [PERSON] 1\~736,70 грн.

Outcome: approved