Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

18 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення меж земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0394 га з кадастровим номером 1211000000:02:146:0028, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок номер запису 23866199 від 11.12.2017 року та на земельну ділянку за номером запису 23866772 від 11.12.2017 року. Даний житловий будинок з земельною ділянкою є спадком, на яке позивачка зі своїм братом набули в порядку спадкування за законом та на підставі договору про поділ нерухомого майна здійснили поділ будинку та земельної ділянки порівну та кожен окремо зареєстрував своє право власності на будинок та на земельну ділянку. Таким чином, у приватній власності позивачки перебуває земельна ділянка площею 0,0394 га з кадастровим номером 1211000000:02:146:0028, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з чітко встановленими межами земельної ділянки згідно кадастрового плану та внесеною до державного земельного кадастру, та житловий будинок Г-1, загальною площею 35,1 кв.м зі складовими частинами: гараж В, сарай Д, вбиральня З, літній душ И, огорожа 1, ворота №2, водо колонка І, вимощення ІІ. З земельною ділянкою позивачки межує земельна ділянка, що перебуває у власності [PERSON] на підставі державного акту на землю від 19.10.1999 року за адресою: [ADDRESS] . Більше 5 років відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні своєю власністю, а саме земельною ділянкою площею 0,0394 га, а саме постійно переносить свою огорожу за межі його встановленої ділянки, чим зменшує користування земельною ділянкою позивачці. На зауваження позивачки відповідач реагує критично, що призводить до конфліктів та виникненню земельних спорів. У 2019 році до виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся [PERSON] з питання розгляду земельного спору щодо погодження межі між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Рішенням виконкому Металургійної районної у місті ради від 18.12.2019 року №430 затверджено акт комісійного розгляду звернення гр. [PERSON] з питання розгляду земельного спору щодо погодження межі між земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] від 26.11.2019 року. Згідно висновку комісійного розгляду встановлено, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 19.10.1999 року, який видано на підставі рішення Криворізької міської ради народних депутатів від 12.11.1997 року №501/1. Земельна ділянка площею 0,0394 га за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній власності гр. [PERSON] , що підтверджено правовстановлюючими документами. Земельна ділянка сформована, має кадастровий номер 1211000000:02:146:0028, чіткі межі та внесена до ДЗК. Фактично межі огорожі між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] від точки А до точки Б порушена заявником [PERSON] вийшла за межі його земельної ділянки в бік земельної ділянки [PERSON] , що підтверджено ним на засіданні комісії. Проаналізувавши надані документи [PERSON] встановлено, що площа його земельної ділянки згідно державного акту наданого ним складає 0,0307 га. Площа земельної ділянки відповідно до технічної документації від 2019 року складає 0,0307 га. Загальна площа земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] за період з 1999 року до теперішнього часу документально не змінилась, однак по точкам БВ (АБ) є збільшення на 0,13 м. Комісією прийнято висновок, що гр. [PERSON] має перенести межі між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 19.10.1999 року №10988 та технічної документації на землю від 2019 року, що виданий на ім`я [PERSON] , після чого звернутись до гр. [PERSON] для погодження межі земельної ділянки за вищевказаними адресами. В зв`язку з чим позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0394 га за кадастровим номером 1211000000:02:146:0028, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом перенесення існуючого паркану на межі земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 19.10.1999 року №10988 для приведення меж земельної ділянки в стан відповідно до правовстановлюючих документів на землю виданих на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 14.12.2021 року відкрито загальне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог, - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення меж земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки. 21 грудня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 07 липня 2022 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає та заперечує проти їх задоволення в наслідок їх недоведеності, з наступних підстав. Відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 2-1694 виданого 19.11.1988 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 167836699 від 24.05.2019 року. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться вищенаведений будинок з господарськими будівлями та спорудами належить [PERSON] на праві приватної власності, кадастровий номер 1211000000:02:146:0032, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19.10.1999 року серії IV-ДП №059914, який зареєстровано в книзі записів за №10988, що підтверджено витягом з Державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1214798322020 від 19.11.2020 року. Сусіднє домоволодіння з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , належало [PERSON] , тобто який все життя з батьком відповідача [PERSON] були суміжними землекористувачами та гарними сусідами. За спільною їх згодою була встановлена межа у вигляді штахетного паркану, котрий у незмінному вигляді знаходиться й до теперішнього часу. Після прийняття спадщини, саме відповідач [PERSON] став продовжувати сусідські відносини суміжних земельних ділянок з батьком позивачки - [PERSON] до дня його смерті у 2010 році. Батько позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON] погодили межі за участі відповідних земельних Фахівців та на підставі належних документів, [PERSON] звернувся за отриманням Державного акту на право приватної власності на землю за адресою: [ADDRESS] , який отримав 19.10.1999 році, серія IV-ДП №059914, зареєстровано в книзі записів за №10988. З того часу, як позивачка [PERSON] стала власником земельної ділянки, вона постійно вчиняє сварки з відповідачем [PERSON] , з посиланням на те, що штахетний паркан, який був встановлений їхніми батьками (батьком позивачки та батьком відповідача) встановлений з порушенням меж її земельної ділянки. З метою урегулювання конфліктної ситуації, [PERSON] у 2019 році звернувся до Виконкому Металургійної районної у місті ради з питання розгляду земельного спору. 18.12.2019 року виконкомом Металургійної районної у місті ради винесено рішення за №430 на підставі Акту комісійного розгляду від 26.11.2019 року, яким встановлено, що загальна площа земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] за період з 1999 року до теперішнього часу документально не змінилася. Однак, по точкам БВ (АБ) є збільшення на 13 см. Вище зазначений висновок Акту комісійного розгляду ґрунтувався виключно на аналізі копії документів (без виїзду комісії на огляд місця розташування земельної ділянки), а саме: Державного акту на право приватної власності на землю від 1999 року та технічної документації із землеустрою від 2019 року. Зокрема, ця технічна документація від 2019 року не мала юридичної сили, оскільки [PERSON] при зверненні з нею до Державного земельного кадастру було відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку з метою присвоєння кадастрового номеру. Після чого, [PERSON] 26.10.2020 року звернувся до землевпорядної організації ФОП [PERSON] з заявою про виконання робіт з розроблення та складання документації із землеустрою і обмінного файлу формату XML, з метою встановлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] . ФОП [PERSON] було виконано технічну документацію належного зразка на підставі якої внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер 1211000000:02:146:0032 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1214798322020 від 19.11.2020 року. З технічної документації, тобто з документації на підставі, якої було присвоєно кадастровий номер, а саме Плану меж земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] слідує, що ширина передньої частини земельної ділянки від точки А до точки Б становить 8,85 м, а з плану зовнішніх меж земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 1999 року ширина передньої частини земельної ділянки від точки Б до точки В становить 8,82 м. Отже, різниця у відстані складає лише 3 см, а в Акті комісії становить 13 см. Таким чином, на час звернення позивачки [PERSON] до суду, змінились обставини на підставі яких виконкомом Металургійної районної ради було зроблено висновок, щодо збільшення земельної ділянки [PERSON] на 13 см. Відповідно до викопіювання з публічної кадастрової карти України земельної ділянки [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:02:146:0032 та земельною ділянкою з правої сторони [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:02:146:0028, вбачається, що між розташованими земельними ділянками наявна смужка - клин, яка не належить, а ні [PERSON] , а ні [PERSON] . Крім того, з копії плану меж земельних ділянок суміжних власників за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у приватній власності [PERSON] та за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у приватній власності [PERSON] також слідує, що між вказаними земельними ділянками наявна смужка-клин, який не є власністю позивачки [PERSON] . В порушення викладеного, позивачка [PERSON] не надала суду доказів того, що вона є власником або користувачем на законних підставах земельної ділянки (смужки - клину), яка знаходиться між земельними ділянками за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:02:146:0032, що перебуває у приватній власності [PERSON] , та за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:02:146:0028, що перебуває у приватній власності [PERSON] . Доводи позивачки [PERSON] у позовній заяві ґрунтувались лише на Акт комісії від 2019 року, обставини у якому на даний час істотно змінились, що підтверджено [PERSON] технічною документацією з землеустрою за 2020 рік. Матеріали цивільної справи не містять жодного належного доказу про порушення прав позивачки [PERSON] . Отже, позивачка [PERSON] не довела належними, допустимими та достатніми доказами порушення її прав з боку відповідача [PERSON] , а тому встановити суду наявність порушеного права позивачки виявляється неможливим, зокрема з тих підстав, що [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження наявності перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення меж земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки, не підлягають задоволенню в наслідок їх недоведеності. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та його представник, в судовому засіданні підтримали відзив та заперечували проти задоволення позовних вимог. Представником третьої особи виконкому Металургійної районної у місті ради - Сергієм Петренко до суду було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 35.1 кв.м, житловою площею 23 кв.м за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107088646 від 11.12.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1434191512110. (а.с.8) Відповідно до висновку в Акті комісійного розгляду звернення гр. [PERSON] з питання розгляду земельного спору щодо погодження межі між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] гр. [PERSON] перенести межу між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 19 жовтня 1999 року №10988 та технічної документації із землеустрою від 2019 р., після чого звернутися до гр. [PERSON] для отримання погодження межі між земельними ділянками за вищевказаними адресами. У разі незгоди будь-якої сторони земельного спору з прийнятим рішенням вищевказаної комісії, дане питання вирішується у судовому порядку. (а.с.6-7) Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 18.12.2019 року про звернення гр. [PERSON] з питання розгляду земельного спору вирішено: затвердити акт комісійного розгляду звернення гр. [PERSON] з питання земельного спору щодо погодження межі між земельними ділянками за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . (а.с.5) Згідно плану технічного паспорту №6278 від 30.11.2015 року за адресою: [ADDRESS] встановлені господарські будівлі: житловий будинок А-1, гараж В, літня кухня Г, сарай Е, гараж Ж, вбиральня З, літній душ И, огорожа №1, ворота №2, водоколонка І, вимощення ІІ. (а.с.9-12) Актом установлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 05.03.1998 року на виконання рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 10 березня 1993 року №99 мною, інженером землевпорядником, геодезистом Криворізького геодезичного відділу «ДніпроДІІНТР» [PERSON] в присутності землевпорядника управління земельних ресурсів району, а також в присутності представників суміжних землекористувачів, склали дійсний акт в тому, що нами проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки [PERSON] , що знаходиться за адресою сад. [ADDRESS] . Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж землекористування не заявлено. Розміри та місцезнаходження землекористування наведені на плані. (а.с.13-14) Відповідно до договору про поділ нерухомого майна від 11.12.2017 року за №1496 [PERSON] та [PERSON] здійснили поділ будинку та земельної ділянки порівну та кожен окремо зареєстрував своє право власності на будинок та на земельну ділянку. (а.с.15-16) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107092141 від 11.12.2017 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0394 га, кадастровий номер 1211000000:02:146:0028. (а.с.17) За Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1205007942017 від 14.07.2017 року земельна ділянка площею 0,0394 га, кадастровий номер 1211000000:02:146:0028 на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.18-19) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24.05.2016 року за №2-441 [PERSON] належить частка земельної ділянки загальною площею 0,0789 га за адресою: [ADDRESS] . (а.с.20-21) [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 35,5 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №167836699 від 24.05.2019 року. (а.с.67) Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1214798322020 від 19.11.2020 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0307 га має кадастровий номер 1211000000:02:146:0032. (а.с.68-69) Також, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №059914 від 19.10.1999 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10988 [PERSON] на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №501\\1 від 12.11.1997 р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0307 га в межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 70) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.06.1989 року №196, зареєстрованого в реєстрі за №2-1694 виданого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Перекопською І.С. №2-2920, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна, а саме земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] померлої [INFO] є [PERSON] . (а.с.89-90) За планом технічного паспорту від 24.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] встановлені господарські будівлі: житловий будинок А, літня кухня Б, погріб В, сарай Г, паркани, хвіртка №1-3, водоколонка І, замощення ІІ. (а.с.94-99) Відповідно до відповіді наданої на виконання ухвали суду від 11.07.2022 року з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за №9-4-0.223-3385/2-22 від 11.08.2022 року, яке надійшло до суду 12.08.2022 року не вбачається можливим надати викопіювання з публічної кадастрової карти. (а.с.130-131) На виконання ухвали суду від 22.08.2022 року до суду надійшов висновок експерта з питань земельно-технічної експертизи №43-22 від 22.11.2022 року згідно висновків котрого зазначено, що фактичний порядок користування земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0031, що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідає право встановлювальним документам та технічній документації. Фактичні межі (дерев`яна огорожа, бетонне вимощення) співпадають з межами відповідно до правовстановлюючих документів. Фактичний порядок користування земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0028, що розташована за адресою: [ADDRESS] не відповідає право встановлювальним документам та технічній документації. Житловий будинок [ADDRESS] частково виходить за межі земельної ділянки на площу 3,05 кв.м. Межі земельних ділянок 1211000000:02:146:0028 ( [ADDRESS] ) та 1211000000:02:146:0032 ( [ADDRESS] ) не перетинаються; фактична межа (дерев`яна огорожа та бетонне вимощення) відповідає межі земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0032 ( [ADDRESS] ) - власник [PERSON] . Частина житлового будинку [ADDRESS] виходить за межі власної земельної ділянки (1211000000:02:146:0028), площею 3,05 кв.м - власник [PERSON] . Межа земельних ділянок 1211000000:02:146:0032 та 1211000000:02:146:0028 не співпадає та не перетинається. Між межами земельних ділянок 1211000000:02:146:0032 та 1211000000:02:146:0028, наявна частина земної поверхні, з невизначеним кадастровим номером та приналежністю. Порушення межі земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить гр. [PERSON] не виявлено. Наявне порушення межі земельної ділянки 1211000000:02:146:0028, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить гр. [PERSON] . Частина житлового будинку [ADDRESS] а виходить за межі власної земельної ділянки (1211000000:02:146:0028), площею 3,05 кв.м. Достовірно, експерту не відомо, з яких причин це трапилось, але враховуючи конфігурації земельних ділянок ( що відповідають фактичним огорожам та іншим наземним межам), наявність частини земної поверхні, з невизначеним кадастровим номером та приналежністю (між земельними ділянками №№ [NUMBER] , [NUMBER]), можливо припустити, що порушення виникло за рахунок некоректного визначення координат поворотних точок, та їх внесення до Державного земельного кадастру. Відповідно до інструментального дослідження довжина межі між сусідніми домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , становить 39,0 м. Межа складається частково із дерев`яної огорожі, частково із бетонного вимощення (в частині між житловим будинком [ADDRESS] та літньою кухнею [NUMBER]). Відповідно до технічного звіту щодо виконання топографо-геодезичних робіт земельної ділянки, складеному ФОП [PERSON] , сертифікованим інженером-землевпорядником у 2022 році, встановлено, що лінія межі (по право встановлювальним документам) земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0032, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить гр. [PERSON] співпадає з лінією паркану (фактична межа) по всій довжині межі. Лінія межі (по право встановлювальним документам) земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:02:146:0028, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить гр. [PERSON] не співпадає з лінією паркану (фактична межа) по всій довжині межі. (а.с.161-185) Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги висновки земельно-технічної експертизи можна вважати, що саме [PERSON] , яка є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , порушила межі земельної ділянки 1211000000:02:146:0028, оскільки частина житлового будинку виходить за межі власної земельної ділянки та не співпадає з лінією фактичної межі по всій довжині межі. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм Майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Нормами ст. 152 ЗК України, ст. 386 ЦК України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення меж земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки, оскільки позивачем не доведено вказані позовні вимоги жодними доказами.

Outcome: dismissed