Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (місце проживання: [ADDRESS] ) право власності на частину житлового будинку під літ. «А» по [ADDRESS] . Визнати припиненим з 02.11.2007 року право власності [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) на частину житлового будинку під літ. «А» по [ADDRESS] на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2006 року у справі №2-4365/15.2006, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2007 року у справі №2-1038/8.2007, що набрали законної сили, та отримання нею грошової компенсації за вказану частину будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. [PERSON] належали на праві власності частини житлового будинку [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у Київському міському БТІ. Також у Київському міському БТІ зареєстровано право власності на частину будинку [ADDRESS] за [PERSON] . Позивач зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24.11.2006 року у справі №2-4365/15.2006 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2007 року у справі №2-1038/8.2007 було визначено порядок користування земельною ділянкою. [PERSON] сплатив [PERSON] грошову компенсацію на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24.11.2006 року у справі №2-4365/15.2006. Таким чином, [PERSON] отримав у власність житловий будинок, у 2007 році право спільної часткової власності на будинок було припинено. 17.01.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено нотаріальний договір дарування частини житлового будинку, у якому зазначено, що дарувальник передав у власність позивача частини житлового будинку. Таким чином, до позивача перейшло право власності на весь будинок. Однак, 11.04.2008 року в Київському міському БТІ за позивачем було зареєстровано частини житлового будинку. 16.08.2008 року позивач зареєструвала шлюб і обрала прізвище « [PERSON] ». 20.10.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відповідну інформацію. Однак, за [PERSON] зареєстровано право власності на частину будинку, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. 05.04.2021 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 13.09.2021 року судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Позивачем в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила суд його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на наявність перешкод у реєстрації за собою права власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , в зв`язку з наявністю реєстрації зазначеного права за відповідачем, хоча воно було припинено на підставі рішення суду. Відповідач та третя особа повторно в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись шляхом направлення смс повідомлення за номерами телефонів, зазначеними в позовній заяві, які були отримані. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, в зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 16.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис 1947. Прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу - [PERSON] . В матеріалах справи наявна довідка-характеристика Київського міського БТІ від 24.07.2006 року, яка видана [PERSON] для відчуження нерухомого майна, про те, що нерухоме майно, яким є житлових будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстровано у Київському міському БТІ в реєстровій книзі під реєстровим номером 33421а за [PERSON] (Договір дарування), [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину), [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину). Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24.11.2006 року у справі №2-4365/15.2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі між співвласниками позов задоволено - поділено житловий будинок [ADDRESS] в натурі. Виділено [PERSON] у власність житловий будинок під літерою «А»; виділено [PERSON] у власність сарай під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», споруди 1-4, 1-11; призначено [PERSON] за рахунок [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 6 306,00 грн. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17.04.2007 року у справі №2-1038/8,2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою позов задоволено та визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS] . В матеріалах справи наявні квитанції КМД «Укрпошта» про електронні перекази [PERSON] грошових коштів у розмірі 524,00 грн, 2 856,51 грн, 1 527,00 грн та 1 527,00 грн. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 17.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т. за №399, [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] в дар частини житлового будинку [ADDRESS] . 20.10.2020 р. державним реєстратором Тараненко О.О. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 17.01.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т. 20.11.2020 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Духновською Олесею Анатоліївною було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55267200, оскільки [PERSON] було подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Тобто, після ухвалення Голосіївським районним судом м.Києва рішення від 24.11.2006 року у справі №2-4365/15.2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] припинено, а [PERSON] виплачена компенсація в рахунок вартості частини її майна. Однак, при вирішенні даного спору судом не було вирішено питання про припинення права власності [PERSON] на частину зазначеного будинку, що в даному випадку перешкоджає позивачу здійснити реєстрацію її права на це майно, оскільки при укладенні договору дарування в дар було передано будинок під літерою «А», який включає такі приміщення:коридор 1-1, кухню 1-2, житлову кімнату 1-3, коридор 1-4, житлову кімнату 1-5, житлову кімнату 1-6, тамбур 1. Тобто, до позивача перейшло право власності на весь житловий будинок позначений на плані під літ.»А», за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними та достатніми доказами, а отже позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved