Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

28.12.2022 фірма «Т.М.М.» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що Фірма «Т.М.М.» - ТОВ надає житлово-комунальні та інші послуги в будинку [ADDRESS] . 01.05.2015 між Фірмою «Т.М.М.» - TOB та власником квартири [ADDRESS] [PERSON] було укладено договір № 20 О.Я. -кв. 13 к.1 про надання житлово-комунальних послуг та інших послуг. Відповідач взятих на себе за договором умов про оплату наданих їй послуг належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 3335,70 грн, за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 - 905,67 грн, за період з 01.07.2018 по 30.09.2018 - 2431,27 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що з 01.09.2021 відбулись загальні збори співвласників житлового будинку [ADDRESS] , рішення яких оформлені протоколом №1 та на яких прийнято рішення доручити фірмі «Т.М.М.»- ТОВ забезпечити належну експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , в тому числі - укладення договорів на виконання робіт та надання житлово- комунальних послуг. Протоколом громадських слухань від 01.09.2011 про затвердження тарифів на послуги з утримання житлового будинку [ADDRESS] та належної до нього прибудинкової території затвердженого перелік з утримання будинку та прибудинкової території, а також затвердження тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. З наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2021 №318228320 вбачається, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] у період з 30.01.2015 по 12.10.2018. 01.05.2015 між Фірмою «Т.М.М.» - TOB, в особі заступника директора управління нерухомості Травкіна Є.В. та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] укладено договір № 20 О.Я.-13 к.1 про надання житлово-комунальних послуг та інших послуг. Предметом зазначеного договору є надання виконавцем послуг з утримання будинку [ADDRESS] , належних до нього прибудинкової території та споруд; послуг балансоутримання; забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, електропостачання, опалення (далі -послуги), а Споживачем - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених цим договором. Виконавець надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліків, зазначених у додатках до цього договору, за тарифами, які розраховуються відповідно до встановленого нормативно-правовими актами порядку. Додаткові послуги, які залежать від специфіки утримання будинку, розраховуються виходячи з обсягів наданих послуг за розцінками, затвердженими Виконавцем та погодженими зі споживачем (пункти 1.1, 1.2 договору про надання житлово - комунальних послуг). Згідно п. 2.3 договору виконавець, серед іншого, має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому договором; коригувати тарифи на послуги у випадках, встановлених чинним законодавством або цим договором. п. 4.1.2 договору передбачає, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Зазначений договір підписано заступником директора департаменту нерухомістю Травкіним Є.В. та споживачем [PERSON] . Окрім того, суд зауважує, що зазначений договір підписаний споживачем [PERSON] на кожній сторінці договору. Тобто, договір про надання житлово- комунальних та інших послуг укладено між сторонами, обставини укладення договору не заперечуються позивачем та відповідачем по справі. Відповідачем не було надано доказів того, що договір було розірвано, що вона зверталась до позивача з проханням припинити нарахування за договором. п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зі статей 626, 628 ЦК України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З матеріалів справи вбачається, що позивач - фірма «Т.М.М.» належним чином виконав умови укладеного договору і надав відповідачу [PERSON] передбачені ним послуги. З наданих позивачем рахунків на оплату послуг за 01.06.2018 по 30.09.2018 вбачається, що позивачем за вказаний період нараховано заборгованість у сумі 3335,70 грн. [PERSON] , як споживач за договором № 20 О.Я.-13 к.1, який в силу закону є обов`язковим для виконання сторонами, свої обов`язки щодо оплати передбачених договором послуг протягом дії договору належним чином не виконала, у зв`язку з чим має перед Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ заборгованість. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних та інших послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №758/1303/15-ц. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved