Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У листопаді 2022 року представник позивача, адвокат Денис Т. Д., який діє в інтересах позивача на підставі ордера звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити позивачу додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] терміном шість місяців. Як підставу зазначив, що мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом та законом немає. 29.10.2009 на випадок смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своєму синові усе належне їй майно. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини він не звернувся, оскільки важко переніс смерть матері та перебував у стресовому стані, а також не знав про наявність заповіту. Ваважає указаний факт є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача, адвокат Денис Т. Д., надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Бовшівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області /а. с. 4/. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а. с. 6-7/. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а. с. 5/. Відповідно до копії заповіту від 29.10.2009 [PERSON] на випадок смерті склала заповіт, посвідчений секретарем Бовшівської сільської ради, у якому заповіла [PERSON] усе своє майно /а. с. 10/. Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № витягу 70319787, дата видачі 14.10.2022, зареєстровано спадкову справу № 69798326, спадкодавець [PERSON] /а. с. 20/. 14.10.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем пропущено строк подачі заяви до нотаріальної контори, передбачений законодавством. Остаточним строком подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було [INFO] /а. с. 9/. Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Довідкою від 14.10.2022 № 352/02-14, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу підтверджено, що 14.10.2022 ним зареєстрована спадкова справа № 146/2022 після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, який подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом є [PERSON] . Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). На даний час позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та його мати були зареєстровані за однією адресою. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved