Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з відповідною заявою, яку згодом уточнила (а.с. 81-84), та у якій просить суд: - встановити факт визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , народженого [INFO] у м. Житомирі; \~ \~ \~ \~- зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 56 від 09.08.2007 року про народження [PERSON] , складеного у виконкомі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, зазначивши у ньому в графі «батько» - [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 2006 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який помер [INFO] (шлюб в органах РАЦС зареєстрований не був). [INFO] під час спільного їх проживання народився син [PERSON] і оскільки вони з [PERSON] не були офіційно одружені, то при оформленні свідоцтва про народження дитини запис у Книзі реєстрацій відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Встановлення факту батьківства [PERSON] необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема, для оформлення спадщини, отримання пенсії по втраті годувальника, реалізації прав на соціальний захист як члена сім`ї військовослужбовця. У письмових поясненнях представник Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області зазначає, що до повноважень виконавчих органів селищних рад питання внесення змін до актових записів цивільного стану не відноситься, що унеможливлює задоволення заяви (а.с. 22-23). 08.11.2022 року заінтересованою особою [PERSON] подано письмові пояснення (а.с. 41-42), у яких просить задовольнити заяву [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою суду\~від 21.11.2022\~року залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до участі у справі, як заінтересовану особу (а.с. 47). Представником заінтересованої особи Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Житомирі Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький) подано лист, у якому викладено пропозицію стосовно зазначення потрібної інформації для складення актового запису (а.с. 86-87). У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , матір померлого [PERSON] , заяву підтримала; зазначила, що за рік до народження дитини заявниця з її сином - [PERSON] проживали вже разом; пізніше у них народився [PERSON] . [PERSON] їх родина проживала разом із нею у місті Житомирі. На початку війни, у березні 2022 року її син [PERSON] загинув під час бойових дій. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] (рідний брат заінтересованої особи [PERSON] ) показав, що загиблий [PERSON] - це його рідній племінник та підтвердив, що загиблий [PERSON] є батьком [PERSON] . Зазначив, що загиблий із заявницею вели спільне господарство з 2006 року, а також проживали разом у заінтересованої особи [PERSON] як сім`я. Померлий приймав участь у вихованні [PERSON] , піклувався про нього. \~ \~ \~ \~Допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що з його народження вони із [PERSON] жили разом. Підтвердив, що знає [PERSON] як свого батька, який до нього ставився як до сина; піклувався про нього, їздили разом з ним та мамою відпочивати, фінансово забезпечував, тощо. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка, неповнолітного [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 8) [PERSON] народився [INFO] ; батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 55). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). Як вбачається з копії паспорта [PERSON] (а.с. 11), останній є громадянином України, народився [INFO] ; місце народження - Оловяна - 4, Оловянинського району Читинської області. З листа Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області № 1223/01-16 від 29.12.2022 року (а.с. 69) спадкова справа до майна померлого [PERSON] , [INFO] , не заводилась. З акту про проживання осіб на день смерті від 08.02.2023 року ТОВ "Управляюча компанія "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаціне підприємство №5" (а.с. 92) вбачається, що на день смерті [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , також проживали: батько [PERSON] , мати [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними доказами, в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Так, статтею 130 Сімейного кодексу України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про встановлення факту батьківства, відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1, ст. 319 ЦПК України. Стосовно вимоги про зобов`язання відділу ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини суд зазначає наступне. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Крім того, відповідно до п. 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 пункту 2.16 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Оскільки заява не містить інформації про відмову органу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні дій, пов`язаних із внесенням змін до актового запису про народження дитини, вимоги заявниці в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 263 - 265, 315, 354 ЦПК України,

Outcome: partial