Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

10 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] , Служба у справах дітей Здовбицької сільської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року виділено зі справи № 569/16875/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Служба у справах дітей Здовбицької сільської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Служба у справах дітей Здовбицької сільської ради про позбавлення батьківських прав та\~направлено за підсудністю до Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою суду\~від 28.11.2022\~рокуприйнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 15 серпня 2012 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №1715/12484/12 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , визначено місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з мамою, [PERSON] та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 35% його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, аліменти [PERSON] не сплачував регулярно. 20 березня 2019 року, мати [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після даної події вони почали жити разом з [PERSON] однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненської області №3-п від 17 травня 2022 року його, [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік як дитину, яка залишилася без батьківського піклування. Наказом Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненської області №4-н від 17 травня 2022 року було влаштовано в сім`ю [PERSON] дитину, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] . 14 червня 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області в справі №569/7002/22 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на його утримання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття. Проте, даних коштів не є достатньо для належного утримання дитини та розвитку її здібностей. [PERSON] участі у його вихованні взагалі не приймає та не приймав, ухиляється від надання матеріальної допомоги у добровільному порядку. [PERSON] офіційно не працевлаштований, часто перебуває за кордоном, є здоровим молодим чоловіком, працездатного віку, який має можливість працювати та здійснювати виплату аліментів на утримання свого неповнолітнього сина. Зараз йому 14 років. Він постійно потребує нормального харчування, одягу , взуття, книг для належного розвитку, певних шкільних приладь, коли хворіє - ліків, та інших речей, необхідних для нормального життя. Як йому відомо, зобов`язань щодо утримання інших осіб у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, тому останній може виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання свого неповнолітнього сина. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи судом та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив до суду не подав. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатністьі взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N789-XII\~від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про\~народження від\~26\~лютого 2008\~ року,\~серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. 15 серпня 2012 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №1715/12484/12 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , визначено місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з мамою, [PERSON] та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 35% його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 20 березня 2019 року, мати позивача зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що було зроблене відповідний актовий запис №365 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20 березня 2019 року. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 11 травня 2021 року. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненської області №3-п від 17 травня 2022 року його, [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік як дитину, яка залишилася без батьківського піклування. Наказом Служби у справах дітей Здовбицької сільської ради Рівненської області №4-н від 17 травня 2022 року було влаштовано в сім`ю [PERSON] дитину, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] . 14 червня 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області в справі №569/7002/22 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , на його утримання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 02.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до статті\~180,\~181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192\~СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позовній заяві позивач вказує, що відповідач часто перебуває за кордоном, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, проте на підтвердження своїх вимог та тверджень, позивач не навів та не надав доказів наявності відповідних обставин, про які зазначив у позовній заяві та не звертався до суду в порядку ст. 84 ЦПК України про витребування доказів, а саме відомостей щодо перетину кордону [PERSON] , його працевлаштування за кордоном. Доказів про наявність інших обставин, що мають істотне значення, які б могли бути підставою для визначення аліментів у більшому розмірі, ніж визначив суд у судовому наказі від 14.06.2022 року, матеріали справи також не містять. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не доведено обставин відповідно до ст. 192 СК України, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів тому суд вважає в задоволенні позову [PERSON] до\~ [PERSON] про\~зміну розміру\~аліментіввідмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed