Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

27 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріалу допомогу на утримання дитини надає, але не в достатньому розмірі, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши на підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 січня 2019 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно довідки Киїнської сільської ради № 1-647 від 25.10.2022 року, [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] , разом з нею проживає син [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України - той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Дослідивши надані докази, та проаналізувавши норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Оскільки сторони самі визначили місце проживання дитини з позивачкою, і враховуючи, що дитина фактично постійно проживає з позивачкою, то позивач має право подати позов про стягнення аліментів з батька, який проживає окремо, і це незалежно від того, де зареєстроване місце проживання дитини. Договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали. Згідно обраного позивачем виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного: Суд враховує майновий та сімейний стан відповідача в межах доводів позову, відсутність доказів його роботи за кордоном та можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, те, що [PERSON] є особою працездатного віку. Суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину). Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд дійшов висновку, щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини, що буде відповідати вимогам закону, не порушить прав сторін. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі (як просить позивач), виходячи з того, що позивач не довела наявності будь-яких обставин, які б заслуговували у цьому сенсі на увагу і вимагали б стягнення аліментів у більшому (1/3) розмірі. Позивачем не подано доказів в обґрунтування витрат на дитину для визначення аліментів у більшій частці доходу. Позовних вимог про стягнення додаткових витрат позивач не заявила. Посилання позивача на те, що відповідач працює за кордоном і може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів, не означає необхідності та доцільності стягнення аліментів саме у такому розмірі. За таких підстав суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial