Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому, мотивуючи тим, що відповідачі самоусунулися від виховання та утримання своєї доньки, не цікавляться її життям та розвитком, станом здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, просить суд позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] опікуном племінниці [PERSON] , та передати її на виховання, а також стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, а з [PERSON] стягувати щомісячно аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини (а.с.1-4). Позивач в судове засідання не прибула, про причини неявки не сповістила. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не сповістили та не надали відзив на позов. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не прибув, надав висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських праві відносно малолітньої [PERSON] (а.с.46-47). Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 01 лютого 2011 року та 16 січня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,10-13). Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовані під опіку тітки [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 12 липня 2021 року постійно мешкає у сім`ї тітки [PERSON] з рідними братами та сестрами за адресою: [ADDRESS] . Батьки [PERSON] та [PERSON] покинули свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , тим самим самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, не займаються утриманням та вихованням дитини, ведуть асоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. За інформацією КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на прийом до лікаря-педіатра з дитиною приходила [PERSON] . За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області 16 січня 2022 року [PERSON] був взятий на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах для надання соціальних послуг, але він жодного разу до центру не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, місце його перебування невідоме. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] неодноразово запрошувались до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області на бесіду, але так і не з`явились. Наведені факти свідчать про свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] її матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , так як вони не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Згідно висновку від 26.09.2022, виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.46-47). Ст.141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своєї дитини, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, оскільки у відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 6 Закону України передбачає, що судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи, що позивача від сплати судового збору звільнено, то з відповідачів на користь держави також слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved