Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання до нотаріальної контори у визначені законом строки заяву про прийняття спадщини. За життя, 16 грудня 2009 року, [PERSON] уклав з [PERSON] договір довічного утримання, за умовами якого останній зобов`язався забезпечувати [PERSON] харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, матеріальним забезпеченням у розмірі 100 гривень, та натомість набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований у державному реєстрі правочинів. Умови укладеного з [PERSON] її батько виконував сумлінно до своєї смерті. Після смерті, вона, як спадкоємиця батька, яка прийняла спадщину, продовжила виконувати умови вищевказаного договору довічного утримання, надавала [PERSON] усю необхідну матеріальну допомогу до її смерті. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення своїх спадкових прав на спірну квартиру, отримала постанову нотаріуса від 01.07.2022 року про відмову у видачі відповідного свідоцтва про право власності з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірну квартиру. Ухвалою суду від 29.09.2022 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом [PERSON] та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні. 26.12.2022 року від відповідача Хмельницької міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Хмельницької міської ради. При вирішенні позову відповідач покладався на розсуд суду. Відзив на позов відповідачем не поданий. Ухвалою суду від 19.01.2023 року було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено її до розгляду по суті на 16.02.2023 рік. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Зазначила, що 16.12.2009 року батько позивачки [PERSON] уклав договір довічного утримання [PERSON] , за умовами якого набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований у державному реєстрі правочинів. Також, у зв`язку із цим договором на вказану квартиру був накладений арешт із забороною [PERSON] відчужувати вказану квартиру до смерті [PERSON] . Умови укладеного договору [PERSON] виконував належним чином до своєї смерті. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] , яка продовжила виконувати умови договору довічного утримання та доглядала [PERSON] до її смерті. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру проте отримала відмову із посиланням на відсутність зареєстрованого права власності на таке майно за [PERSON] . Виявилося, що після укладення 16.12.2009 року договору довічного утримання [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. Зазначила, що оскільки 16.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за яким [PERSON] було передано у власність спірну квартиру, і такий договір був укладений та посвідчений у встановленому законом порядку та відповідний правочин пройшов державну реєстрацію, останній набув право власності на таку квартиру, а отже спірне майно входить до складу спадщини після смерті останнього. Також просила врахувати, що договір довічного утримання від 16.12.2009 року станом на момент смерті [PERSON] (відчужувача майна) був чинним, останньою не скасовувався. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є [PERSON] . Вказане підтверджено представленими свідоцтвами про народження позивача серія [NUMBER] , яке видане 28.04.1993 року Юринецькою сільською радою Городоцького району Хмельницької області; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , який посвідчено укладення шлюбу 04.09.2010 року між позивачем та [PERSON] та факт зміни прізвища дівочого прізвища позивача « [PERSON] » на « [PERSON] ». 16.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. За умовами вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] , а останній зобов`язався довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, і зберігати в її довічному користуванні вказану квартиру на права члена сім`ї. Вартість матеріального забезпечення була визначена у сумі 100 гривень на місяць. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Шевцовою І.А. та зареєстровано в реєстрі за №1-2883. Також у зв`язку із укладеним договором на квартиру [ADDRESS] було накладено обтяження у вигляді заборони [PERSON] відчужувати вказану квартиру до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Також, в цей же день 16.12.2009 року вказаний правочин був зареєстрований у державному реєстрі правочинів за номером 3760120. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане 01.03.2021 року Сатанівською селищною радою Городоцького району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON] , позивач у справі. Інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви про відмову у прийнятті спадщини. Вказане підтверджено наданими на запит суду матеріалами спадкової справи №70/2021, яка була заведена після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Косінською Н.А. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане 27.05.2022 року Хмельницьким відділом ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Станом на час смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] одна та після її смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджено представленими суду довідкою № 2557/03-10 від 24.10.2022 року відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №70099991 від 21.09.2022 року. Також встановлено, що станом на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ) договір довічного утримання від 16.12.2009 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] був чинним. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №313177906 від 24.10.2022 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] ; також у розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження на вказану квартиру, який був вчинений на підставі договору довічного утримання від 16.12.2009 року, що посвідчений Другою Хмельницькою державною нотаріальною конторою (реєстр № договору 1_2883). 01.07.2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Косінською Н.А. було винесено постанову, якою було відмовлено у видачі [PERSON] на її ім`я свідоцтва про право власності на спадщину на квартиру [ADDRESS] з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа на ім`я [PERSON] , який би посвідчував державну реєстрацію права власності на вказане майно. Застосовані норми права та позиція суду. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами частини 1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спірні правовідносини виникли 16.12.2009 року на момент укладення між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання. Станом на вказаний час спірні правовідносини регулювалися наступним чином. Згідно зі статтею 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, зокрема із правочинів. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена\~законом\~або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Стаття 210\~ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин\~є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно приписів ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації (стаття 745 ЦК України). Статтею 748 ЦК України було встановлено, що набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Стаття 334\~ЦК України передбачає загальні та спеціальні умови щодо моменту набуття права власності за договором. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Правові наслідки смерті набувача були передбачені ст. 757 ЦК України. Відповідно до положень вказаної статті обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Аналогічним чином були врегульовані правові наслідки смерті набувача (ст.757 ЦК України) і станом на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ). Щодо набуття права власності за відсутності державної реєстрації права власності на придбане нерухоме майно до 01 січня 2013 року суд зазначає наступне. У межах суб`єктивного права власності доцільно виділити два конструктивних елементи: а) титул власності; б) правомочності власника. Правомочність власника - невід`ємний атрибут права власності та розглядається як динамічна категорія, як одна з основних можливостей власника щодо належного йому майна. Титул власності є статичною категорією, до зміни власника не передається. Державна реєстрація договору відчуження нерухомості - адміністративний акт, який породжує титул власника. Таким чином, висловивши свою волю на відчуження об`єкта нерухомого майна, власник у межах свого суб`єктивного права власності реалізовує свої правомочності. Державна реєстрація правочину завершує перехід права власності (право власності на об`єкт припиняється у відчужувача і відповідно виникає у набувача за відповідним договором). Тобто набувач за договором набуває не лише правомочності власника, а й сам титул. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що\~особа, яка здійснила державну реєстрацію правочину відповідно до норм статей\~334,\~745 ЦК України, набула титул власника майна. У свою чергу необхідність реєстрації права на нерухоме майно (на момент виникнення спірних правовідносин - до 01 січня 2013 року) не впливала на виникнення в покупця нерухомості прав власника на це майно. Аналогічні за\~змістом висновки\~застосування норм\~права викладені\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 22.06.2021\~року у\~справі № 334/3161/17. Таким чином слід констатувати, що після укладення 16.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання, за умовами якого у власність останнього була передана квартира [ADDRESS] , нотаріальному посвідченні вказаного договору та державної реєстрації вказаного правочину, [PERSON] набув право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку. Вказаний договір, як станом на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), так і станом на час смерті відчужувача майна [PERSON] ( [INFO] ) не був визнаний недійсним та не був розірваний з підстав, передбачених ч.1 ст. 757 ЦК України. За приписами ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин квартира [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] згідно укладеного 16.12.2009 року договору довічного утримання та входить до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті. Відповідно до частин 1 та 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено, спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла його донька [PERSON] (позивач у справі). Оформити право власності на спадкове майно спірну квартиру, після смерті [PERSON] остання у нотаріальному порядку не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували факт державної реєстрації права власності на спірне майно за спадкоємцем. За таких обставин, враховуючи факт правомірного набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] - на підставі укладеного договору довічного утримання, який був укладений та зареєстрований у встановленому законом порядку, а також того, що такий договір був чинний станом на час смерті відчужувача цього майна за цим договором, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved