Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

30 червня 2020 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями, порушення ним подружньої вірності, чоловік не брав участі у вихованні дитини, не давав грошей на ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя між ними не склалося, а сім`я фактично розпалася, примирення між подружжям не можливе, оскільки втрачені фізичні і духовні зв`язки, почуття любові і поваги, тому позивачка вважає не доцільним надання судом строку на примирення. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 03 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ухвали суду від 02 листопада 2020 року було підготовлено судове доручення про вручення документів та допит відповідача [PERSON] , громадянина республіки Молдови, компетентним судом Республіки Молдови, а провадження у справі зупинено на час його виконання. 27 січня 2023 року повернулося до суду виконане судове доручення, а 01 лютого 2023 року провадження у справі поновлено. Позивачка у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи є її заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, а також повідомляє, що останні 10 років відповідач не виходив з нею на зв`язок та не вживав заходів щодо примирення. За даними судового доручення відповідач у судове засідання до суду [PERSON] , офіс Бендер не з`явився, двічі повідомлявся за зареєстрованою адресою місця проживання, проте за отриманням судових повісток на поштове відділення не звертався. Відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №133, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2006 року. Під час шлюбу від спільного проживання у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду\~сім`ї стало відсутність взаєморозуміння між подружжям, зловживання відповідачем спиртними напоями, порушення ним подружньої вірності, чоловік не брав участі у вихованні дитини, не давав грошей на ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя з відповідачем не склалося, а сім`я фактично розпалася, оскільки були втрачені фізичні і духовні зв`язки, почуття любові і поваги. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, за увесь час перебування справи на розгляді у суді відповідач не вживав жодних дій щодо примирення. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved