Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві він вказав, що 29 серпня 2014 року розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Дітей [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з батьком. Рішенням Чортківського райсуду від 19.05.2021 вирішено стягувати з [PERSON] в його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 3 000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 22 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] дочка [PERSON] досягнула повноліття та навчається у Вищому навчальному закладі ім. «Карла пізакане» м. Сапрі (Італія) за напрямком у сфері Еногастрономії та Готельної гостинності на трирічному періоді. [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання дитини під час навчання не надає, попри те, що вона є працездатною, здоровою особою, шо надає її можливість працювати та утримувати дитину. Наскільки відомо, відповідачка має періодичний заробіток, про розмір якого не відомо. Відсутність матеріального утримання зі сторони відповідача у зв`язку з досягненням повноліття ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому він просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дочки в розмірі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 грудня 2022 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. 23 січня 2023 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Лемба А.В. подала відзив на позовну заяву вказавши, що визначений розмір аліментів у сумі 3000 грн є необґрунтовано завеликий, виходячи з матеріального становища відповідачки. Після розірвання шлюбу відповідачка завжди надавала фінансову допомогу своїм дітям, проте значна відстань між Італією, де живуть зараз діти та Польщею , де зараз вона перебуває ускладнює спілкування між ними. На даний час відповідачка має мінливий дохід, знімає житло в Польщі, має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк», сплачує аліменти на сина, тому немає матеріальних можливостей сплачувати щомісячні аліменти на утримання повнолітньої доньки, в зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. 20 січня 2023 року представник позивача подала відповідь на відзив, оскільки не згідні з запереченнями щодо позовних вимог відповідачкою. Стороною відповідачки не надано жодного доказу, які б підтверджували відсутність можливості працевлаштуватися в Польщі та про те, що немає власного житла. Щодо тверджень, що відповідачка «завжди надавала фінансову допомогу своїм дітям», варто зауважити, що дана допомога стягується згідно рішення суду, іншої допомоги відповідачкою не надавалися. Також, відповідачкою не надано доказу що має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 200000 грн. Зважаючи на це, є всі правові підстави для задоволення позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнають, просять відмовити у задоволенні, оскільки, позивачка не має можливості сплачувати аліменти з важким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою сторін [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно заочного рішення Чортківського районного суду від 29 серпня 2014 року по справі №608/1721/14-ц розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] . Дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з батьком. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області по справі №608/357/21 від 19.05.2021 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 22 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки про склад сім`ї №773 від 12 вересня 2022 р. виданої Пробіжнянським старостинським округом Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про те, що до складу сім`ї [PERSON] входить: колишня дружина [PERSON] , [INFO].; дочка [PERSON] , [INFO].; син [PERSON] , [INFO]. Колишня дружина в с. Пробіжна на даний час не проживає і місце її перебування невідоме. Діти перебувають на утриманні батька [PERSON] . Згідно довідки про зарахування та відвідування №2190 від 12 жовтня 2022 року виданої Вищим навчальним закладом ім. Карла Пізакане» м. Сапрі вбачається, що учениця [PERSON] , [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] , вперше зарахована до даної школи у 4-Б клас з напрямком у сфері - Еногастрономії та Готельної гостинності, навчальний рік 2022/2023, трирічний період - ІР17. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що повнолітня донька навчається, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з батьком, знаходиться лише на утриманні останнього, натомість відповідачка в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дочки, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможна сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору.

Outcome: approved