Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором від 23 січня 2019 року № б/н у розмірі 117020,46 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети, яка разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт з наступним збільшенням такого, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовам кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 18 січня 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем разом із позовною заявою подано заяву про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 23 січня 2019 року відповідач, звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно вказаної анкети-заяви, відповідач надав згоду, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Банку. Будь-які інші дані про вид кредитної картки, бажаний кредитний ліміт, розмір відсоткової ставки, умови нарахування пені, штрафів чи комісії відсутні. Згідно з довідки позивача відповідачу надано за вищевказаним кредитним договором кредитну картку із терміном дії до 07/22. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача було встановлено у розмірі 0,00 грн із збільшенням до 100000,00 грн станом на 17.10.2019. Разом із тим, у матеріалах справи містяться витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, Паспорт споживчого кредиту. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 20 грудня 2022 року така складає у розмірі 117020,46 грн, з яких: 98464,58 грн заборгованість за кредитом, 4923,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 13632,88 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Попри те, суд критично оцінює докази додані до матеріалів справи, а саме Тарифи та Паспорт споживчого кредиту, які містять відомості щодо процентів, виходячи з наступних мотивів. 01 серпня 2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування. Ця інформація є чинною та зберігає актуальність до 16 серпня 2019 року, тобто має строковий характер. Паспорт споживчого кредиту, містить умови кредитування для різних кредитних продуктів: картка Універсальна, картка Універсальна Gold, картка Platinum, картка MC World BlackEdition, картка Visa Signature, картка MC WordElite , картка Visa Infinite. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (п. 7 паспорту). Разом із тим, паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо реальної річної процентної ставка та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а саме для картки Універсальна - 43,20%, Універсальна Gold - 42,00 %, та 37,2 % для карток Platinum, MC World BlackEdition, Visa Signature, MC WordElite, Visa Infinite. Суд відмічає, що така інформація надана відповідачу для ознайомлення 01 серпня 2019 року. Факт ознайомлення підтверджено підписом відповідача. Суд установив, з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23 січня 2019 року відповідач виявила бажання отримати платіжну картку, тип картки MC World BlackEdition. Попри те, відсутні докази щодо погодження розміру відсоткової ставки на момент підписання заяви-анкети від 23 січня 2019 року відносно цього кредитного продутку. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 23 травня 2022 року (справа № 393/126/20) паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що сторонами під час підписання заяви-анкети від 23 січня 2019 року не погоджено розмір процентної ставки. У зв`язку із наведеним вище, суд також критично оцінює витяг із Тарифів обслуговування кредитних карток, які також містять інформацію щодо різних кредитних продуктів, який відповідачем не підписано, а відтак не приймається судом до уваги. Відтак, суд прийшов до переконання, що аналізовані докази не містять чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, ознайомлення із паспортом споживчого кредиту та його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит, а тому не можуть бути належними доказами погодження сторонами умов кредитного договору щодо відсоткової ставки, а відтак суд не бере їх до уваги. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 98464,58 грн заборгованості за кредитом, а щодо частини вимог про стягнення відсотків слід відмовити за недоведеністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2258,32 грн.

Outcome: partial