Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник [PERSON] (позивача) адвокат Мидзка В.А. подав на розгляд суду позовну заяву до [PERSON] (відповідача), у якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб. В обґрунтування вимог щодо предмета спору позивач покладається на те, зокрема, що спільне життя між сторонами є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Зазначає, що близько двох років сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач повідомляє, що їх шлюб носить лише формальний характер. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи 08.02.2023 відповідачем на розгляд суду подано нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог та надання згоди на розірвання шлюбу (а.с.37). 14.02.2023 представником позивача на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні (а.с.41). Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою судового засідання від 20.07.2022 розгляд справи відкладено на 17.08.2022 (а.с.24). Ухвалою судового засідання від 17.08.2022 провадження у справі зупинено (а.с.31-32). Ухвалою судді від 09.02.2023 провадження у справі поновлено, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.02.2023 (а.с.39). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 14.02.2017 між [PERSON] та [PERSON] Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб, актовий запис №8. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2017 (а.с.8). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.02.2018 та серії [NUMBER] від 22.11.2019, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.11-12). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, про що подав на розгляд суду нотаріально засвідчену заяву. Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 992,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved