Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Сторони перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі із\~15 березня 2016 року і\~ мають чотирьох спільних малолітніх дітей. Заявляючи про фактичне припинення подружніх стосунків з липня 2022 року через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через байдужість відповідача до проблем і потреб сім`ї та надання переваги друзям і товаришам, позивач з\~ позовом про розірвання шлюбу\~ 10 листопада 2022 року звернулася до суду. 14 листопада 2022 року отримано інформацію про фактичне місце проживання відповідача на [ADDRESS] . Ухвалою від 15 листопада 2022 року (а.с. 14) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї 16 листопада 2022 року були направлені для відома відповідачу на адресу фактичного місця проживання, однак, повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 15). 22 грудня 2022 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача у будинку [ADDRESS] старостинського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 16, 17). Ухвалою від 23 грудня 2023 року (а.с. 18) судом постановлено ухвалу про призначення судового засідання в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Судове засідання було призначено на 16 січня 2023 року. На підставі ч. 1 ст. 279, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання, судом 16 січня 2023 року було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 09-ту годину 06 лютого 2023 року. В той же час 16 січня 2023 року (після закінчення судового засідання) до суду повернулося без вручення відповідачу поштове відправлення із копіями постановлених у справі ухвал, позовної заяви з додатками та повідомлення про судове засідання, на якому 30 грудня 2022 року зроблено відмітку про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання (а.с. 23). Повідомлення про\~судове засідання\~на 06\~лютого 2023\~року були\~направлені відповідачу\~17\~січня 2023\~року,\~однак не\~вручені адресату\~через його\~відсутність за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~про що\~24\~січня 2023\~року зроблено\~відповідний запис\~на конверті\~(а.с.\~26). З врахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань і на 16 січня 2023 року, і на 06 лютого 2023 року. Наведене узгоджується із правовою позицією Верхового Суду, викладеною у постанові № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22) від 30 листопада 2022 року. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Позивач 16 січня 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 20). Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України (ч. 1 ст. 279 ЦПК України). На підставі ч. 1 ст. 279, ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про розгляд справи без участі сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с. 3)\~ слідує,\~ що сторони із 15 березня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтв про народження (копії на а.с. 5, 6, 7, 8), - що\~ мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України\~\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у\~ позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу фактичним припиненням подружніх стосунків з липня 2022 року через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через байдужість відповідача до проблем і потреб сім`ї та надання переваги друзям і товаришам. Таку свою позицію позивач також підтвердила клопотанням, викладеним у заяві по суті (а.с. 21). Відповідач\~ заперечень проти таких обставин суду не подав. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом\~ і суспільством для такого союзу, а тому\~ його необхідно розірвати. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі. Така вимога відповідає ст. 113 СК України, а тому має бути задоволена. \~

Outcome: approved