Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

ТОВ «НВП Новація» звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позову зазначено, що 19.05.2020 між ТОВ «НВП Новація» та [PERSON] було укладено Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 2, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язувався надати позичальнику фінансову допомогу в розмірі 115 000 грн., а позичальник, в свою чергу, протягом 10 днів з дня закінчення строку використання позики повернути отримані кошти. Позивачем було перераховано на рахунок відповідача вказані грошові кошти. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, позивач звернувся до суду. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2022 позовні вимоги ТОВ «НВП Новація» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 115\~000 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15\~000 грн. 21.04.2022 позивачем було отримано виконавчі документи. 04.07.2022 відкриті виконавчі провадження № 69323105, № 69323127. Станом на день подачі позовної заяви боргові зобов`язання не виконані. Невиконання відповідачем умов договору поворотної безстрокової фінансової допомоги та рішення суду призвели до проблем у господарській діяльності підприємства, в зв`язку з чим воно вимушено було шукати додаткові грошові кошти для нормалізації ситуації. З ухваленням судом рішення про стягнення з відповідача боргу за договором, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість не припинилась та триватиме до моменту фактичного виконання ним грошового зобов`язання. Посилаючись на викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у сумі 4\~341,14 грн., інфляційні втрати за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у сумі 28\~418,71 грн., сплачений судовий збір та 10\~000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 19.05.2020 між ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» та відповідачем [PERSON] , укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №2, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу поворотну безстрокову фінансову допомогу, а останній зобов`язався прийняти позику, використати її на особисті потреби і повернути позику у визначений строк (п.1). Позикою за договором є сума коштів у розмірі 115\~000,00 грн. (п.3). Строк використання позики до 31.05.2021. Після спливу строку, визначеного в п. 5 цього договору, позичальник зобов`язується протягом 10 днів повернути позику позикодавцеві (п.6). Цей строк може бути продовжений за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою сторін до цього договору (п.5). Позичальник несе відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства (п.12) (а.с.5). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2022 у справі №336/5279/21 (провадження № 2/336/514/2022) позовні вимоги ТОВ «НВП Новація» про стягнення заборгованості задоволено, з [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 115\~000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15\~000 грн. (а.с.10-11). 01.03.2022 на виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи (а.с.12,13), на підставі яких відкриті виконавчі провадження № 69323105, № 69323127 (а.с.14). Станом на момент звернення до суду з позовом, боржником рішення суду не виконано, вказані обставини не спростовані [PERSON] . За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат відповідно до вимог ст.625 ЦК України є обґрунтованими. Щодо розрахунків трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат суд виходить з наступного. Згідно договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 2 від 19.05.2020 сума боргу 115000, 00 грн. Строк використання позики позичальником встановлений в договорі до 31.05.2021 року. Після спливу строку, визначеного п в п. 5 Договору, позичальник зобов`язується протягом 10 днів повернути позику позикодавцеві. Позичальник суму боргу не повернув у строк встановлений у договорі. Також борг не повернуто і на момент звернення до суду з позовом. Отже, розрахунковий період трьох процентів річних і інфляційних втрат позивачем визначено вірно, а саме з 11.06.2021 і по 17.08.2022 (дата звернення з позовною заявою). Таким чином, розмір 3 % річних за період з 11.06.2021 по 17.08.2022, згідно розрахунку позивача, перевіреного судом, складає 4\~092,74 грн. = 115 000 грн. (сума боргу) / 365 (кількість днів у році) х 433 (кількість днів прострочення за сумою боргу) х 0,03 (3% річних). Щодо суми боргу з урахуванням індексу інфляції, суд зазначає, що вона повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 року № 23/466 та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р). Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таким чином, інфляційні втрати нараховуються на суму боргу і є видом відшкодування втрат при недобросовісному виконанні грошових зобов`язань. З наведеного вбачається, що розмір інфляційних втрат за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 складає 27\~478,13 грн. = 115\~000 грн. (сума боргу) х 123,894 % (сукупний індекс інфляції) / 100% - 115 000 грн. (сума боргу), а не 28418,71 як зазначено позивачем. Отже, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково. Враховуючи доведеність пред`явлених вимог дослідженими доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог. Щодо відшкодування інших судових витрат, понесених позивачем у справі, суд зазначає наступне. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України\~ розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви додано договір про надання професійної правничої (юридичної) допомоги № 35 від 19.05.2021, додаток № 03 до договору № 35, акт про прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої (юридичної) допомоги № 35 від 19.05.2021, рахунок на оплату № 3 від 31.08.2022, платіжного доручення № 5628 від 01.09.2022, згідно якого витрати на правничу допомогу складають 10 000 грн. Оскільки витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до позовної заяви доказами, є співмірними зі складністю справи, а отже підлягають стягненню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial