Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

01 грудня 2022 року позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року (№607/10660/18). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 12 квітня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/4518/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу 08 травня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56349417. 03 грудня 2020 року на підставі заяви [PERSON] про повну сплату аліментів державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. З березня 2020 року син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Наявність судового наказу, винесеного щодо позивача, порушує його майнові права, оскільки він як один із батьків з яким проживає дитина має право розпоряджатись аліментами, які стягуються на утримання неповнолітнього сина. На даний час відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, жодної матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки у шлюб повторно не вступала, інших дітей у неї немає, стягнень за виконавчими документами відносно неї не проводилось, вона працездатна та здорова. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти та відкликати судовий наказ №607/4518/18, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 12 квітня 2018 року. Ухвалою судді від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 30 січня 2023 року о 14 годині 30 хвилин. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову та пояснила, що з березня 2020 року дитина проживала то з позивачем, то з нею, однак більше часу проживала з позивачем. З листопада 2020 року дитина проживала з позивачем на постійній основі, оскільки вона виїхала за кордон. Перед виїздом за кордон вона подала до державної виконавчої служби заяву про повернення їй виконавчого документу (судового наказу) про стягнення з [PERSON] у її користь аліментів на дитину. В червні 2022 року вона повернулася з-за кордону, однак дитина продовжує проживати з позивачем по даний час. Участі в утриманні дитини вона не бере, оскільки позивач створює їй перешкоди у спілкуванні з дитиною, перешкоджає їй у здійсненні батьківських прав та виконанні батьківських обов`язків. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21 лютого 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року (справа №607/10660/18). [INFO] в сторін народився син [PERSON] , про що 21 квітня 2015 року зроблено актовий запис №895 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2015 року. Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року (№607/4518/18) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області Юрчака О.П. від 08 травня 2018 року на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2018 року (№607/4518/18) відкрито виконавче провадження №56349417. 13 листопада 2020 року [PERSON] подала до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) заяву від 10 листопада 2020 року про повернення виконавчого документу (судового наказу №607/4518/18) відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повною сплатою аліментів станом на 10 листопада 2020 року. 03 грудня 2020 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Вознюком А.А. винесено постанову про повернення виконавчого документу судового наказу №607/4518/18 від 12 квітня 2018 року стягувачу. Відповідно до довідки №833 від 22 листопада 2022 року, виданої ДП «Люкс-Житло-1» ПП «Люкс», [PERSON] зареєстрований та проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з характеристики [PERSON] , виданої Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів №27 імені Віктора Гурняка №105 29 листопада 2022 року, [PERSON] навчається в школі з першого класу. Зв`язок зі школою та класним керівником підтримує батько, який систематично відвідує батьківські збори, приходить на індивідуальні бесіди, приводить і забирає дитину зі школи, допомагає у підготовці позакласних виховних заходів. У судовому засіданні відповідач визнала ту обставину, що з листопада 2020 року по даний час дитина постійно проживає разом із позивачем. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що з листопада 2020 року дитина сторін проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . З пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що участі в утриманні дитини вона не бере, оскільки позивач створює їй перешкоди у спілкуванні з дитиною, перешкоджає їй у здійсненні батьківських прав та виконанні батьківських обов`язків. Разом із тим, відповідач, проживаючи окремо від дитини, не надала жодних доказів створення позивачем перешкод у її спілкуванні з дитиною. Вказала, що до органу опіки і піклування чи суду з приводу створення їй таких перешкод не зверталася. Підтвердила, що участі в утриманні дитини вона не бере, матеріальної допомоги на дитину не надає. Наявність між сторонами спору щодо участі матері у вихованні дитини, створення позивачем умов, які відповідач вважає такими, що перешкоджають їй спілкуватись з дитиною, не звільняє відповідача як матір дитини, яка проживає окремо від неї, від обов`язку утримувати дитину. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Враховуючи відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України матеріальне становище дитини, яка росте, навчається, потребує постійного матеріального забезпечення, стан її здоров`я, матеріальне становище відповідача, стан її здоров`я, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України у частці від доходу відповідача, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] у його користь аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, оскільки на даний час є чинним судовий наказ Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, який хоч і повернуто стягувачу, але за її заявою він може бути в будь-який час до досягнення дитиною повноліття пред`явлений до виконання, а рішенням у справі, що розглядається, аліменти стягнуті з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , вищевказаний судовий наказ необхідно відкликати. За вказаних обставин позов [PERSON] підлягає до задоволення. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved