Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

18 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КНП «Лисецька лікарня» про визнання наказу про оголошення простою незаконними та його скасування, стягнення різниці у заробітній платі за час простою. Позов мотивований тим, що вона працює секретарем в КНП «Лисецька лікарня». 13 травня 2022 року т.в.о. генерального директора КНП «Лисецька лікарня» [PERSON] видав наказ № 110 «Про оголошення простою», пунктом 1 якого був оголошений простій не з вини працівників із 16 травня 2022 року, зокрема, їй секретарю Балан Г.М., пунктом 2 вказаного наказу доручено бухгалтерії оплачувати простій в розмірі 2/3 посадового окладу. Позивач вважає вказаний наказ незаконним, оскільки у них відсутні підстави встановлення простою, передбачені ст. 34 Кодексу Законів про працю України. Вважає, що введення воєнного стану жодним чином не зумовлює встановлення простою та не регулює трудові правовідносини. З наведених вище підстав, просила визнати незаконними та скасувати вказаний наказ від 16 травня 2022 року, стягнути з відповідача на її користь різницю у заробітній платі за час безпідставного простою та судові витрати. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 18). В судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] не з`явилися, але від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с. 61). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив. Проте, 09 грудня 2022 року від відповідача надійшли письмові пояснення в яких вказано, що КПН «Лисецька лікарня» заперечує проти позову, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими. Вказує, що простій у даному випадку запроваджено у зв`язку із іншими, не залежними від роботодавця та працівника обставинами військовою агресією з боку Російської Федерації проти України, та запровадженням воєнного стану, а тому роботодавець вправі оголошувати простій як на підприємстві, так і в структурному підрозділі чи окремому працівнику. За час простою позивачеві виплачувалось не менше двох третин посадового окладу, як це передбачено ст. 113 КЗпП України. Вважає, що у даному випадку були наявні підстави для запровадження позивачеві простою, а тому спірний наказ є законними. Окрім того, наказом № 174 від 25 серпня 2022 року працівника [PERSON] було відкликано з простою з 29 серпня 2022 року. Враховуючи викладене, просив у позові відмовити повністю (а.с. 34-36). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Згідно п.п. 1, 2 наказу т.в.о. генерального директора КНП «Лисецька лікарня» Макота З.В. від 13 травня 2022 року № 110 «Про оголошення простою» у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства у повному обсязі під час воєнного стану,

Outcome: approved