Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ТЕНЕТ» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду у розмірі 2 569,08 грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 08 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2022 року приблизно о 01 год. 59 хв., [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 90 метрів, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № 1, будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн. 20 коп. 12.08.2022 року близько 02 год. 34 хвилин [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 87 метри, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № З будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 824 (вісімсот двадцять чотири) грн. 76 коп. 12.08.2022 року близько 04 год. 58 хвилин [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 94 метри, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № З будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 891 (вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначених злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і вісім місяців.Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, що була нанесена ТОВ НВП "ТЕНЕТ" протиправними діями [PERSON] , складає 2569 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень. 08 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду останній не подавав. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначених злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і вісім місяців. Зазначеним вироком суду встановлено, що 08.08.2022 року приблизно о 01 год. 59 хв., [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 90 метрів, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № 1, будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн. 20 коп. 12.08.2022 року близько 02 год. 34 хвилин [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 87 метри, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № З будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 824 (вісімсот двадцять чотири) грн. 76 коп. 12.08.2022 року близько 04 год. 58 хвилин [PERSON] таємно відрізав та викрав телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350) 4x2x0,50 (UTP-cat5E) загальною довжиною 94 метри, що є власністю ТОВ НВП "ТЕНЕТ" та був прокладений в під`їзді № З будинку [ADDRESS] , чим завдав ТОВ НВП "ТЕНЕТ" матеріальну шкоду на суму 891 (вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальна сума матеріальної шкоди, що була нанесена ТОВ НВП "ТЕНЕТ" протиправними діями [PERSON] , складає 2569 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень. 08 коп. Разом з тим, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. У даному кримінальному провадженні позивача ТОВ НВП "ТЕНЕТ" визнано потерпілою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у розмірі 2569 грн. 08 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду із даною позовною заявою.

Outcome: approved