Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним право власності як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Баранівка Житомирської області, на спадковий житловий будинок [ADDRESS] та всі господарські будівлі та споруди біля цього будинку. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в місті Баранівка Житомирської області помер його батько [PERSON] . Заповіту батько не залишив, а тому спадщина відкрилася за законом. У зв`язку із смертю батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, крім позивача, є його рідний брат [PERSON] та його мати ( дружина спадкодавця) [PERSON] , але вони в шестимісячний строк відмовилися від прийняття спадщини. Він прийняв спадщину, так як подав вчасно про це заяву. 06.07.2022 року державний нотаріус Баранівської державної нотаріальної контори Паламарчук О. М. відмовила йому у видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на житловий будинок та рекомендувала звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 23.09.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи, витребувано у Баранівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 26-27 ). \~ \~ \~ \~Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Баранівська міська рада свого представника в судове засідання не направила просила розглядати справу без їхньої участі, вимоги позову визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] в місті Баранівка Житомирської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2021 року ( а.с. 16). та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.1984 року ( а.с. 6). \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] .\~ \~ \~ \~ \~Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримав відмову нотаріуса від 06.07.2022 року № 246/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії за змістом якої, нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок ( а.с. 22 ). \~ \~ \~ \~Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачем не оскаржувалася. \~ \~ \~ \~Отже, у [PERSON] відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії Витягу з рішення виконавчого комітету Баранівської районної ради народних депутатів Житомирської області від 27.05.1985 року № 155 [PERSON] було надано дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS] на земельній ділянці 0,07 га ( а.с. 7 11). \~ \~ \~ \~16.04.1990 року [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 71,3 м2, в т.ч. житловою 49,0 м2 ( а.с. 12 14). Згідно матеріалів архіву КП «Новоград-Волинське МБТІ» право власності на вищевказаний об`єкт не зареєстровано, що підтверджується копією довідки від 2022 року № 59 ( а.с. 18). Згідно копії спадкової справи № 45/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини про що написали відповідні заяви до нотаріальної контори від 09.02.2022 року, а син [PERSON] прийняв спадщину так як на момент смерті спадкодавця [PERSON] був зареєстрований з ним та проживав за однією адресою, що підтверджується копією Витягу № 154 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ( а.с. 31-37) . З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлювальний документ та не зареєстрував право власності. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов`язували наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved