Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. У травні 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), в якому просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач є власницею квартири [ADDRESS] , у якій разом з позивачем зареєстрований відповідач, який після розірвання шлюбу між сторонами 09.02.2018 залишився проживати у квартирі позивача. 1.3. Посилаючись на те, що відповідач постійно вчиняє сварки, застосовує до позивача психологічне та фізичне насильство, морально знущається над нею, нищить майно у квартирі, на утримання якої коштів не витрачає, шкодить здоров`ю позивачки, яка боїться за своє життя, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до поліції, якою виносились заборонні приписи щодо відповідача, однак останні результату не дали, позивач звернулась до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 26.05.2022 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/2335/22, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та в подальшому 29.08.2022 ухвалою суду призначено розгляд даної справи у судовому засіданні з викликом сторін. 2.2. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, додатково посилались на те, що у Богунському районному суді м. Житомира на теперішній час розглядається кримінальне провадження №12022065400000622 по обвинуваченню відповідача у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненого стосовно позивачки. 2.3. Відповідач у судове засідання не прибув, неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які було повернуто на адресу суду з причин «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до вимог пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається повідомленим про розгляд справи. 2.4. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, що неодноразово повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується відомостями з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102892330 від 07.11.2017 (а.с. 11). 3.2. У квартирі [ADDRESS] зареєстровано шість осіб, серед яких: [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Льоноцвіт-100" від 11.05.2022 №16 (а.с. 12) 3.3. 09.02.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується копією рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/9814/17 (а.с. 13). 3.4. 28.04.2022 працівником Житомирського районного управління поліції на підставі статті 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно колишньої дружини [PERSON] , яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 діб з 17 год. 17 хв. 28.04.2022 до 17 год. 17 хв. 30.04.2022, що стверджується копією термінового заборонного припису серії АА [NUMBER] (а.с. 14). 3.5. У провадженні Богунського районного суду міста Житомира перебуває кримінальне провадження №12022065400000622 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин того, що 28.04.2022 близько 16 год. 10 хв. за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті виниклих неприязних відносин [PERSON] стоячи напроти [PERSON] двома руками штовхнув останню, внаслідок чого остання впала на підлогу, після чого [PERSON] взяв до правої руки скляну чашку та почав наносити удари по обличчю [PERSON] , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, садна на лівій завушній ділянці, синці на обох верхніх кінцівках та лівій молочній залозі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що стверджується копією листа Богунського районного суду м. Житомира від 14.10.2022 та копією обвинувального акту від 10.05.2022 (а.с. 34, 35-36). 3.6. Відповідно до протоколу допиту потерпілої [PERSON] у кримінальному провадженні №12022065400000622 вбачається, що 28.04.2022 близько 16 год. 10 хв. [PERSON] перебуваючи у кв. [ADDRESS] , разом з [PERSON] , штовхнув останню, внаслідок чого вона впала на підлогу та почав наносити їй удари чашкою по обличчю, по тілу в ділянку лівого та правого передпліччя, в ділянку молочної залози (а.с. 42). 3.7. Згідно із висновком лікаря-експерта Ривюк А-М.А. №712 від 09.05.2022 за наслідком проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №12022065400000622 вбачається, що у гр. [PERSON] виявлено синці та обличчі, садна в лівій завушній ділянці, синці на обох верхніх кінцівках та лівій молочній залозі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно в термін та за обставин, вказаних обстеженою та так як зазначено в протоколах допиту, проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 43, 44). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 4.2. За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. 4.3. Статтею 64 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. 4.4. Відповідно до частини 1 статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами виникли спірні відносини з приводу усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем належною їх квартирою шляхом виселення відповідача. 5.2. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований і проживає колишній чоловік - відповідач [PERSON] . 5.3. У поданому позові позивач просить висилити відповідача зі спірної квартири, оскільки вона періодично зазнає домашнього насильства зі сторони відповідача та посилаючись на наявність ризику насильства в майбутньому, якщо сторони продовжать проживати спільно. 5.4. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику ЄСПЛ як джерело права. 5.5. У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». 5.6. У рішенні ЄСПЛ від 03 вересня 2020 року у справі «Левчук проти України» зазначено про те, що там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала неодноразових актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Серед іншого, ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя. Якщо встановлено, що на конкретну особу націлені систематичні дії, і за ними ймовірно йтимуть подальші випадки насильства, окрім реагування на конкретні випадки, органам влади може бути запропоновано вжити відповідних заходів загального характеру для боротьби з основною проблемою та запобігання жорстокому поводженню в майбутньому. 5.7. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , який проживає спільно зі своєю колишньою дружиною [PERSON] у спірній квартирі, вчинив щодо останньої домашнє насильство, у зв`язку із чим працівниками поліції виносився терміновий обмежувальний припис із забороною відповідачу в будь-який спосіб контактувати з потерпілою позивачкою. 5.8. Суд ураховує фізичних характер домашнього насильства, що вчинялося щодо позивачки, в результаті якого за свідченнями останньої та висновком судово-медичної експертизи, позивачка отримала ряд тілесних ушкоджень, що на теперішній час є предметом кримінального провадження №12022065400000622, що перебуває на розгляді Богунського районного суду міста Житомира. 5.9. У контексті статті 2 Конвенції Європейський Суд з прав людини зазначив, що у справах про домашнє насильство права кривдників не можуть переважати права жертв, зокрема на фізичну та психологічну недоторканість (рішення ЄСПЛ у справах «Опуз» та «Талпіс»). 5.10. З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що позивачка зазнала фізичного насиллю зі сторони відповідача у зв`язку з чим у неї існує небезпідставні побоювання за власну безпеку, наявність ризику продовження домашнього насильства з боку відповідача в майбутньому, якщо сторони продовжуватимуть проживати під одним дахом, суд вважає наявними обставини, передбачені статтею 116 ЖК України, яка є ефективним засобам захисту прав позивача у цій справі, що є підставою для задоволення позову та виселення відповідача [PERSON] зі спірної квартири [ADDRESS] , яка є одноособовою власністю позивачки [PERSON] , без надання відповідачу іншого жилого приміщення. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. У зв`язку із задоволенням позову позивачки, яка звільнена від його сплати судового збору на підставі пункту 5 статті 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень, що підлягав сплаті за подання позову на підставі підпункту 2 частини 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved