Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

15.11.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про встановлення\~ліміту овердрафту\~до Договору\~на відкриття\~поточного рахунку\~та обслуговування\~платіжної картки\~від 28.01.2019\~року в\~розмірі \~95891,68\~грн. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 29.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача Верхогляд М.Л., який представляє інтереси за довіреністю від 20.10.2021 року в обґрунтування позовних вимог вказує, що між ПАТ «КБ «ГЛОБУЦС» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжних карток шляхом подачі заяви-анкети № 05/360 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Згідно якого позивачем було встановлено суму ліміту овердрафту в розмірі 50\~000.00 грн., строком на 12 місяців з 28.01.2019 року по 27.01.2020 року; фіксована процентна ставка 42.00%, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.11.2022 року виникла заборгованість в розмірі 95891,68 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також стягнути 2481.00 грн. понесених позивачем судових витрат. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнає частково, справу просить розглянути у його відсутності. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 28.01.2019 року між ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжних карток шляхом подачі заяви-анкети № 05/360 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Згідно якого позивачем було встановлено суму ліміту овердрафту в розмірі 50\~000.00 грн., строком на 12 місяців з 28.01.2019 року по 27.01.2020 року; фіксована процентна ставка 42.00%, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. Представник позивача в позовній заяві вказує, що [PERSON] зобов`язання по договору про встановлення ліміту овердрафту до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 28.01.2019 року належним чином\~ не\~виконує \~у \~зв`язку \~з \~чим \~станом на\~01.11.2022\~року \~виникла заборгованість\~в розмірі\~ 95891.68\~грн., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 48510.25 грн.; прострочена заборгованість по процентам 47381.43 грн.; яку просить\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~а \~також \~ витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481.00 грн. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказує, що договір, на який посилається позивач та який доданий до матеріалів справи ним не підписувався, умови на які посилається позивач йому не відомі. Отже, у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та відповідачем як споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон N 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону N 1023-ХІІ споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року N 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року N 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами дотримано вимоги, передбачені частиною другою статті 11 Закону N 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Як вбачається з наданого Позивачем розрахунку станом на 01.11.2022 року розмір заборгованості по кредиту становить 48\~510,25 грн., а прострочена заборгованість по процентам 47\~381,43 грн. Даний факт не відповідає дійсності. Вперше [PERSON] скористався послугами банку 20.02.2019 року - отримав кошти у розмірі 47\~000,00 грн. З наданих Позивачем виписок можна відслідкувати, що сума витрачених коштів з платіжної картки становить 235\~850,00 грн., а сума зарахувань на карту в розмірі 224\~177,00 грн., отже різниця становить 11\~673,00 грн., а не 48\~510,25 грн. як стверджує Позивач. ДатаДокументДебетКредит 20.02.2019фактичне отримання грошових коштів\~47000,00 21.03.2019повернення грошових коштів48 990,00\~\~ 26.03.2019фактичне отримання грошових коштів 47000,00 19.04.2019повернення грошових коштів48 990,00\~\~ 23.04.2019фактичне отримання грошових коштів 47450,00 22.05.2019повернення грошових коштів49 460,00\~\~ 27.05.2019фактичне отримання грошових коштів 47400,00 25.06.2019повернення грошових коштів49 408,00\~\~ 01.07.2019фактичне отримання грошових коштів 47000,00 05.09.2019повернення грошових коштів1 970,00\~\~ 08.10.2019повернення грошових коштів2 000,00\~\~ 11.11.2019повернення грошових коштів2 150,00\~\~ 09.12.2019повернення грошових коштів1 820,00\~\~ 08.01.2020повернення грошових коштів2 100,00\~\~ 10.02.2020повернення грошових коштів1 900,00\~\~ 10.03.2020повернення грошових коштів1 900,00\~\~ 10.04.2020повернення грошових коштів2 000,00\~\~ 09.06.2020повернення грошових коштів3 700,00\~\~ 13.07.2020повернення грошових коштів1 989,00\~\~ 09.09.2020повернення грошових коштів3 900,00\~\~ 28.10.2020повернення грошових коштів1 900,00\~\~ \~\~224177,00235 850,00 сальдо кінцеве\~11673,00 Щодо розрахунку\~заборгованості по\~процентам,\~то АТ «Комерційний Банк «Глобус»» стверджує у позовній заяві, що станом на 01.11.2022 року прострочена заборгованість по процентам становить 47\~381,43 грн., проте, згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Наразі Верховний Суд у сфері кредитування не вбачає підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у Постанові у справі №444/9519/12, що підтверджується Постановами Верховного Суду у справах №296/10217/15-ц від 07.07.2020 р., №912/1120/16 від 04.02.2020 р. №910/18943/20 від 27.07.2021 р. Так, відповідно до підписаної відповідачем 28.01.2019 року\~\~заяви-анкети №05/360 на приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ КБ «Глобус» строк дії ліміту овердрафту у розмірі 50 000,00 грн. становить з 28.01.2019 року до 27.02.2020 року. Цей факт зазначає та не заперечує позивач у своїй позовній заяві. За логікою Верховного Суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17), після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Верховний Суд поки що не вбачає підстав для відступлення від сформованого вище правового висновку, що підтверджується Постановою Верховного Суду від 27.07.2021 р. за №910/18943/20. Тобто, нарахування відсотків за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме у даному випадку 28.01.2020 року, та можливе нарахування лише штрафних санкції на підставі ст.625 ЦК України, а саме 3% річних, але позивач у даній позовній заяві їх не заявляв. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ У зв`язку неналежним виконанням відповідачем умов договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за заявою-анкетою № 05/360 від 28.01.2019 року підлягають задоволенню частково. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 4267 від 10.11.2022 року.

Outcome: partial