Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . 04 грудня 2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1261 Цивільного кодексу України йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складається з 1/4 квартири номер [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради м. Дніпропетровська 01 грудня 2006 року згідно з розпорядженням від 01.12.2006 року за № 4/687-06. В той же час, в свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло йому в порядку спадкування не було включено земельну ділянку, що належала батьку померлого [PERSON] , а його дідові, [PERSON] . 26 грудня 1998 року, згідно свідоцтва про смерть від 04 січня 1999 року, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур- Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, помер його дід [PERSON] , про що 04 січня 1999 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 13. Після смерті діда [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0520 га, що згідно з державним актом про право приватної власності на землю ДП Дн № 014115, від 28 травня 1997 року, розташована на території садового товариства «Зоря», Слобожанської (Ювілейної) селищної ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, ділянка № [NUMBER] , для ведення садівництва та належала померлому. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 584. Згідно витягу № НВ-1203511482016 від 09.06. 2016 р з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка площею - 0,0520 га. кадастровий № 1221455800:01:088:0176 належить на праві приватної власності [PERSON] . Спадкоємцями на майно померлого за законом були: його баба [PERSON] та його батько [PERSON] , які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками № 50, 51, 52, Комунального підприємства «Жилсервіс - 9» Дніпропетровської міської ради. Після смерті його діда [PERSON] , його баба [PERSON] та батько [PERSON] до державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не звертались, так як спадщину прийняли в порядку п. 2 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини проживали і були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] разом зі спадкодавцем. [INFO] його баба [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16 липня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1259. Оформити своє право на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0520 га, що розташована на території садового товариства «Зоря», Слобожанської (Ювілейної) селищної ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, в установленому законом порядку його баба [PERSON] не змогла в зв`язку з поганим станом здоров`я та відсутності необхідних коштів. Його батько [PERSON] після смерті його матері [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем і до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Враховуючи те, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Його батько [PERSON] користувався земельною ділянкою разом із сім`єю, обробляв ділянку, сплачував необхідні платежі до садового товариства. [INFO] його батько [PERSON] помер, про що 17 травня 2013 року складено актовий запис за № 746 та підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 травня 2013 року серія [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Після смерті його батька [PERSON] він в шестимісячний термін звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська із заявою про прийняття спадщини, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті його батька, [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 0,0520 га, що згідно з державним актом про право приватної власності на землю ДП Дн № 014115, від 28 травня 1997 року, розташована на території садового товариства «Зоря», Слобожанської (Ювілейної) селищної ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, ділянка № [NUMBER] , для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 584, так як Державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що із заявою про прийняття спадщини звернулись ще двоє спадкоємців, а саме дві дочки померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які ніяких дій для отримання свідоцтв про право на спадщину не вчинили, та померли не залишивши спадкоємців. Згідно інформації Амур-Нижньодніпровського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану на запит адвоката - [PERSON] померла [INFO] про що в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального і управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис про смерть за № 264. Згідно інформації Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану - [PERSON] померла [INFO] про що в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис про смерть за № 729. Оскільки померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, що підтверджується довідками № 50, 51, 52 виданих комунальним підприємством «Жилсервіс - 9», Дніпропетровської міської ради то згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, він вважається таким, що прийняв спадщину (так як протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, не заявляв про відмову від спадщини), але не встиг оформити свої права спадкоємця першої черги за законом. Просить суд визнати за [PERSON] [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, площею 0,0520 га для колективного садівництва, кадастровий номер 1221455800:01:088:0176, державний акт про право приватної власності на землю серія ДПД н №014115 від 28 травня 1997 року, що розташована в садовому товаристві «Зоря» Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ділянка № [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 19 березня 2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до слухання по суті. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року за клоптанням представника позивача було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] , як потенційних спадкоємців за наслідками отриманих спадкових справ після смерті [PERSON] \~(ідентифікаційний\~№ [NUMBER] ),\~яка проживала\~по [ADDRESS] та\~померла [INFO] та \~після смерті\~ [PERSON] (Ідентифікаційний\~№ [NUMBER] ), яка проживала за адресою, [ADDRESS] та померла [INFO] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.Клопотань про залучення третіх осіб у якості співвідповідачів до суду не подавав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що оскільки земельна ділянка розташована на території Слобожанської селищної ради то в силу закону відповідач є потенційним спадкоємцем, з огляду на відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину у законний спосіб. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки позивач хоче отримати право власності на всю земельну ділянку, а він в свою чергу претендує також на 1/12 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. [PERSON] до початку судового засідання надала суду заяву в якій з позовними вимогами згодна, просила справу розглянути без її участі. Від представника Сллобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, просили прийняти рішення згідно вимог діючого законодавства. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №13 від 04.01.1999 року(а.с.12). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Дн №014115 від 28 травня 1997 року, [PERSON] належала земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,052 га розташована на території с/т Зоря Ювілейної селищної ради, для ведення садівництва. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом стали, його дружина [PERSON] та [PERSON] (батько позивача), які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками № 50, 51, 52, Комунального підприємства «Жилсервіс - 9» Дніпропетровської міської ради. (а.с.27, 28). Отже, [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли фактично, у зв`язку з чим суд застосовує норми чинного на той час законодавства, а саме норми ЦК Української РСР 1963 року. Частиною 1, 2 ст.524\~ЦК Української\~РСР 1963\~року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідност.\~526\~ЦК Української\~РСР 1963\~року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини. Згідно ч.1 ст. 534 Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР(1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі\~ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2ст. 549 ЦК УРСР\~(1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст.\~550\~ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст.\~549\~цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. [PERSON] та [PERSON] спадкові права на земельну ділянку після смерті [PERSON] не оформили. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 липня 2004 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №1259 від 16.07 2004 року. Після її смерті відкрилася спадщина на частину вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємцями за законом після її смерті стали її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які спадщину після її смерті прийняли, про що свідчать відповідні заяви про прийняття спадщини (а.с.61, 62). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2013 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №746 від 17.05 2013 року. (а.с.13) Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 26 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] в цілому, розташованої на території садового товариства «Зоря» Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що належить [PERSON] , померлому [INFO] спадкоємцями якого були його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та син [PERSON] , який помер [INFO] , які спадщину прийняти та не оформили своїх спадкових прав. В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації Амур-Нижньодніпровського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану на запит адвоката - [PERSON] померла [INFO] , про що в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального і управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис про смерть за № 264. Також, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21 липня 2015 року, актовий запис №729 від 21.07.2015 року. Спадкоємцями після її смерті стали її діти: [PERSON] , [PERSON] , які спадщину прийняли. В матеріалах справи також є постанови про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 09.04.2021 року та від 02.04.2021 року якими [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частину земельної ділянки № [NUMBER] в цілому, розташованої на території садового товариства «Зоря» Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області після померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , але не оформила спадкових прав, яка в свою чергу прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , але не оформила спадкових прав. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідність дост.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно дост.41 Конституції України, ч. 1 ст.319, ч. 1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем є особа, яка через суд пред`являє матеріально правову вимогу до відповідача (порушника права позивача). Відповідачем, відповідно, є особа, яка має відповідати за позовом, тобто особою, яка порушила право позивача, про захист якого позивач просить суд, та до якої власне звернуто матеріально правову вимогу позивача. Предметом позову, який на даний час перебуває в провадженні суду, є визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, яке територіально відноситься до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Разом з тим, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 280/4/18. Під час розгляду справи встановлено наявність інших спадкоємців: [PERSON] , [PERSON] . ВС підкреслив, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Також ВС зазначив, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позаяк, позивачем та його представником відповідного клопотання заявлено не було, крім того в судовому засіданні представником зазначено, що саме Слобожанська селищна рада є належним відповідачем у даній справі. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 17.04.2018 (справа № 523/9076/16-ц, провадження 14-61цс18 від 17.04.2018 року дійшла наступних висновків: «Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача». Таким чином, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed