Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Суворова, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661 від 01 липня 1997 року. Позов мотивований тим, що в 1981, 1991-2000 роках позивач працював у колгоспі ім.Суворова с.Смідин Старовижівського району Волинської області. На підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 11 квітня 1997 року № 133 йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 1018 від 01 липня 1997 року. Однак, на даний час оригінал сертифікату втрачено. Ковельською районною державною адміністрацією йому було відмовлено у видачі дублікату сертифіката. Тому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Суворова, розміром 2,13 у.к.г. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката серії ВЛ № 0094661. У підготовче засідання позивач не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить судові витрати залишити за ним. Представник відповідача - Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача - Ковельської районної державної адміністрації Волинської області в підготовче засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому вказав, що проти позову не заперечує та просив справу розглядати за його відсутності. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з копії трудової книжки колгоспника встановлено, що [PERSON] з 01.07.1972 року по 08.09.1978 року, з 15 січня 1981 року по 30 грудня 1981 року, з 01 червня 1991 року по 12 квітня 2000 року працював різноробочим у колгоспі ім.Суворова (а.с.10-11). З архівної довідки Об`єднаного трудового архіву сіл, селища Старовижівської селищної ради Волинської області від 08 грудня 2022 року № К-371/01.15 встановлено, що позивач [PERSON] працювала в колгоспі ім.Суворова с.Смідин Старовижівського району Волинської області в 1981, 1991-2000 роках (а.с.12). Із довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с.19) вбачається, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) в КСП ім.Суворова колишнього Старовижівського району Волинської області згідно сертифіката серії ВЛ № 0094661, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1018 від 01 липня 1997 року. На даний час відповідно до розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 16 січня 2004 року № 10 розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Суворова становить 2,13 умовних кадастрових гектара. Вартість проіндексовано і становить 41 087,41 грн. Із копії списків пайовиків КСП ім.Суворова під номером 651 значиться [PERSON] (а.с.18). Вищезазначене підтверджує той факт, що [PERSON] дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. Про що у газеті «Сільські новини» від 01 вересня 2022 року опубліковано відповідне оголошення «втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, зареєстрований 01 липня 1997 року за № 1018 на ім`я [PERSON] , вважати недійсним» (а.с.13-14). Ковельською районною державною адміністрацією листом від 24 жовтня 2022 року № К-371 позивачу відмовлено у видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай). Оскільки бланків сертифікатів в райдержадміністрації немає, їх виготовлення не планується. (а.с.15). Згідно із частиною 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до пункту 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно Згідно із частинами 1, 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~статті 328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із статтею 392 УЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачем [PERSON] втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, а його право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Клопотання позивача [PERSON] про залишення за ним судових витрат задовольнити.

Outcome: approved