Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Степанюк О.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 3/7 частки усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 26 листопада 2021 року. З відповідачем у них є спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися. У сторін різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, сторони не проживають разом, їх шлюб розпався. Позивач вказує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить шлюб розірвати. Крім того, позивач зазначає, що з липня 2022 року відповідач не надає коштів на утримання дитини, яка постійно потребує нормального харчування, лікування, одягу та і. Відповідач є здоровим та працездатним, має стабільний дохід та працює у Республіці Польща, а тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 3/7 частки усіх доходів відповідача щомісячно. Ухвалою судді від 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак в позовній заяві просять провести розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10), 26 листопада 2021 року сторони уклали шлюб в Горохівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №128. Із повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи, відсутність із його сторони будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем, зважаючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, подальше спільне життя сторін є неможливим, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, шлюб підлягає розірванню. Із довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради №1474 від 16.09.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , з 26.12.2015 року по даний час. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Горохівським РВ УМВС України у Волинській області 05.05.2009 року (а.с.8-9) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , та зареєстрована в [ADDRESS] . Із посвідчення серії [NUMBER] (а.с.4), вбачається, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю, законним представником якої є [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхньої малолітньої дитини, тобто між ними існує спір з цього питання. Відповідно до ст.181\~СК України способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що з позовною заявою позивач звернулася 21.11.2022 року (а.с.1), тому саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. За приписами ч.1 ст.76, ч.1, 5, 6 ст.81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших відомостей щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача позивачем суду не надано. Із долучених до позовної заяви документів вбачається, що дитина з інвалідністю проживає з матір`ю, яка є її законним представником. При цьому, доводи позивача про те, що відповідач працює за кордоном та отримує доходи не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Водночас, відповідачем не було надано жодних доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, батьків, чи докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а тому, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання його дитини, в розмірі 3/7 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, а також з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 992,40 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI. На підставі ст.ст.24,\~56,\~104,105,\~110,\~112,\~113,\~180,\~181,\~182, 183,\~184, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved