Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свою заяву обґрунтовував тим, що він народився [INFO] . Свого часу був документований паспортом громадянина СРСР, зразка 1974 року, який заявником було втрачено. В період часу з січня 1991 року по липень 1992 року [PERSON] перебував на території України. На даний час у заявника виникла необхідність в отриманні паспорта громадянина України, з метою оформлення пенсії, однак він це зробити не може, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України. З метою отримання паспорта громадянина України заявник звернувся до Новоодеського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на викладене заявник просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, просив про її задоволення. Також повідомив, що у громадянстві інших країн він не перебуває. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Долганюк Ю.Ю. у судовому засіданні зазначила, що відповідно до діючого законодавства особа має право встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року з метою встановлення належності до громадянства України та подальшого документування паспортом громадянина України. Просила суд прийняти рішення на власний розсуд. Крім того представником заінтересованої особи [PERSON] подавалися до суду письмові заперечення, відповідно до яких остання просила суд відмовити заявнику у задоволенні заяви, у зв`язку із відсутності доказів того, що [PERSON] не перебуває у громадянстві іншої країни. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 10.05.2022 року № 675/0/2-22, факт проживання [PERSON] на території Покровського району протягом 1991 року зафіксовано у погосподарській книзі Покровської селищної ради. Відповідно погосподарської книги с. Водяне 1991-1995, запису по особовому рахунку № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як зять [PERSON] , вибув 09.12.1991 року. Відповідно до довідки ТзДВ «ім. Т.Г. Шевченка» від 18.08.2020 року № 49 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої [PERSON] , видно, що останній працював у вказаному товаристві з липня 1992 року по лютий 1996 року. Встановлені вище факти також узгоджуються з наявною в матеріалах справи автобіографією заявника. Також, відповідно до повідомлення про відмову від 21.05.2022 року Новоодеського районного сектору УДМС України в Миколаївській області, встановлено, що заявник звертався до вказано підрозділу 25.01.2022 року із заявою про встановлення належності до громадянства України та документування паспортом громадянина України, але йому було відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення приналежності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення відповідного факту. Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд сприймає вказані документи, як носії конкретної інформації факту проживання [PERSON] , на території України станом на 24 серпня 1991 року, які в судовому засіданні не спростовані, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved