Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд: -визнати 3/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,4 кв.м., житлова площа 41,1 кв.м., Опис об`єкта нерухомого майна: 1-коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4 -кухня, 5,6,8 - житлові, 7 - комора, І - балкон, спільною сумісною власністю [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - поділити спільну сумісну власність [PERSON] ( [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 3/8 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,4 кв.м., житлова площа 41,1 кв.м. Опис об`єкта нерухомого майна: 1-коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4- кухня, 5,6,8 - житлові, 7 - комора, І балкон; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ - стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , з того часу вони проживали разом, однією сім`єю. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Під час перебування у шлюбі, сторонами спільно на підставі Договору купівлі-продажу від 13 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Солошенко Ю.В., було придбано 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,4 кв.м., житлова площа 41,1 кв.м., опис об`єкта нерухомого майна: 1-коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4 - кухня, 5,6,8 - житлові, 7 - комора, І - балкон. Нерухоме майно було придбано та зареєстровано на ім`я чоловіка - [PERSON] . Однак, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди про поділ майна, набутого за час шлюбу, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В дане судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 474 (арк.с.4). Відповідно до договору купівлі продажу від 13 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дружина покупця [PERSON] надала згоду на укладання договору (арк.с.11-12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2017 року, [PERSON] належить на праві приватної власності, частини квартири за адресою: [ADDRESS] (арк.с.13). Відповідно до звіту № 0811-21/1 про проведення оцінки вартості майна, складеного 08.11.2021 р., вартість частки квартири [ADDRESS] складає 320984, 25 грн., без урахування ПДВ (арк.с.9). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону вказують на презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18). Відповідно до ч. 3\~ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч.6\~ст.263 ЦПК України\~якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Підстав вважати визнання позову відповідачем таким, що суперечить закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, матеріали справи на момент її розгляду не містять. Враховуючи, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що спірне майно придбано сторонами під час сумісного проживання в шлюбі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим розділити спільне майно подружжя. Поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання за кожним з них права власності на нерухоме та рухоме майно, призводить до припинення права спільної сумісної власності на таке майно. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ ЦПК України\~ розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 1604,93 грн.\~\~ Оскільки відповідачем подано заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ст.141\~та ч.1 ст.142 ЦПК України\~приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 802,46 грн. та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 802,46 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved