Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2016 року. Від шлюбу мають двоє дітей, синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності та на ставлення один до одного, як подружжя. Основною проблемою в сім`ї була і є моральна, а останній рік і фізичне насильство з боку відповідача по відношенню до неї. До 2021 року вона фактично терпіла негативну поведінку відповідача в сім`ї, постійні поради матері чоловіка. Виправдовувала своє терпіння примарною можливістю змінити характер та поведінку чоловіка бажанням зберегти сім`ю, хотіла, щоб сини виховувалися в повноцінній сім`ї. Крім того зазначила, що за час спільного проживання сталися дві події. Відповідач брав безпосередньо участь а антитерористичній операції на сході країни. А 21 травня 2021 року вона вийшла на роботу після народження двох дітей та догляду за ними. Перша подія негативно вплинула на поведінку відповідача. Він став зверхнім, агресивним. Друга, пропрацювавши, зрозуміла, що вона чогось вартує, що з нею рахуються інші люди та прислухаються до її думки. Для себе зрозуміла, що моральна тиранія відповідача лише їй та дітям на шкоду. Фактично, впродовж останнього року між ними прірва у відносинах. Окрім того, 11 грудня 2022 року вона вимушена була викликати наряд поліції. Відповідач, будучи в нетверезому стані, підняв на неї руку, наніс тілесні ушкодження. Така ситуація була не перший раз, не раз не пускав в квартиру. Зазначила, що вона має страх залишатися на одинці з відповідачем, боїться його неадекватної поведінки та фізичного насилля. 12 грудня 2022 року відповідач звернувшись до її керівництва, ще раз підтвердив зневажливе ставлення до неї, вимагав, що б з нею не продовжували трудовий контракт. Відповідач неодноразово погрожує їй тим, що зробить все для того, щоб вона не працювала, не мала доходів, житла, і що дітей забере від неї. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 13 січня 2023 року відповідачем подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, проте повністю заперечує наведені позивачкою обставини на обґрунтування позовних вимог, оскільки такі не відповідають дійсності, є неправдивими та образливими для нього. Так, під час його військової служби на сході країни з 2018-2020 р.р., він проживав досить тривалий час, близько дев`яти місяців, разом із дружиною в місті Костянтинівка Донецької області. За весь час проживання, та після цього, ніяких зауважень та претензій до нього з боку позивачки не було. Аргумент позивачки, що він нібито, після участі в антитерористичній операції на сході країни стаз зверхнім та агресивним, заперечує. Крім того, позивачка на підтвердження нібито фізичного насилля з його боку надала суду витяг з ЄРДР за №120222165120000121 від 11.12.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, проте вона забула повідомити суд, що дане кримінальне провадження закрите у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Крім того, вона відмовилась від пропозиції дізнавача пройти відповідну судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень оскільки ніяких побоїв на ній не було, що добре розуміла заявниця. Отже, постанова про закриття кримінального провадження від 19.12.2022 спростовує голослівне твердження позивачки щодо нанесення їй тілесних ушкоджень та наявність будь-якого насилля з його боку. Поряд з тим, погоджується, що їхня сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Щодо вимоги стягнути з нього судові витрати, які складаються з судового збору, зазначив, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 03.06.2019, він визнаний учасником бойових дій та відповідно має право на пільги, встановлені законодавством України. Так, пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України. Таким чином, вимога позивачки щодо стягнення з нього на її користь суми судового збору, яка була нею сплачена при поданні позову, не підлягає до задоволення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 липня 2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 липня 2016 року у Борщівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за № 99. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє дітей, синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача у відзиві щодо звільнення його від сплати судового збору в користь позивачки відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», так як норма п.13 ч.1 ст.5 Закону застосовується за умови поєднання суб`єктного та предметного критеріїв, оскільки учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України від сплати судового збору звільняються не у всіх справах, а лише у тих, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Таким чином, зазначена правова норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 цього Закону. Стаття 22 вказаного Закону передбачає, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» у сукупності зі ст.12 та ст. 22\~Закону України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду з цього питання. Так, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2020 по справі № 9901/70/20 встановлено наступне: визначене п.13 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають статус учасника бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав; тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюється на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові Великої Палати від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), згідно з яким: вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує особі звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Предмет позову у даній справі не пов`язаний з порушенням права відповідача щодо соціального захисту як учасника бойових дій в розумінні Закону України\~«Про судовий\~збір» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». За викладеного, пільги щодо сплати судового збору, встановлені у п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на відповідача у даній справі не поширюються. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved