Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] - адвокат Воробей Петро Олексійович звернувся до суду з позовом до відповідача Підгайцівської сільської ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Позовні вимоги\~ обґрунтовує\~тим,\~що [INFO] померла\~матір позивача\~ [PERSON] ,\~після її\~смерті відкрилась\~спадщина на\~належне їй\~майно. За\~життя матір\~заповіт не\~складала.\~ [INFO] помер\~батько позивача\~ [PERSON] ,\~після\~його смерті\~відкрилась спадщина\~на належне\~йому майно. За життя\~батько заповіт\~не складав.\~В шлюбі\~у померлих\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~народилось двоє\~дітей [PERSON] \~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] .\~Батько за\~життя не\~встиг прийняти\~спадщину за\~померлою [PERSON] ,\~заяву про\~прийняття спадщини\~одо органів\~нотаріату не\~подавав.\~29\~серпня 2022\~року позивач\~усно звернувся\~до Луцької\~районної державної\~нотаріальної контори\~щодо видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~спадкове майно,\~що залишилось\~після смерті\~його батька\~та матері,\~однак листом\~державного нотаріуса\~Бегези О.П.\~позивачу було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~у звя`зку\~із пропуском\~6\~місячного строку\~для прийняття\~спадщини. Вказує, що в передбачений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та частим перебуванням в закладах охорони здоров`я та через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та прийняття спадщини. Позивач вважав, що після смерті батьків постійно з братом користувались земельними ділянками, що входять до спадщини та фактично прийняли їх як спадкове майно. Враховуючи наведене, позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері та батька з поважних причин та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити йому [PERSON] , додатковий строк тривалістю 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 01 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача - [PERSON] . Від позивача [PERSON] та його представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, просять задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] на електронну пошту суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Від третьої\~особи [PERSON] \~ надійшла\~заява про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~не заперечують\~щодо задоволення\~позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5 зворот). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] , [INFO] , є позивачем по справі, та спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 5). Згідно відповіді завідувача Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Кірічек О.Ю. спадкові справи щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно даних спадкового реєстру, не заводились. На підтвердження вказаних обставин долучила інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 71284329 від 27 січня 2023 року та № 71284368 від 27.01.2023 року. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд встановив, що [PERSON] звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері та батька, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] та [PERSON] не залишали, а тому має місце спадкування за законом. Суд встановив, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних стосунків між спадкодавцями та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та\~ [PERSON] також є її син [PERSON] . Також судом встановлено, що спадкове майно після померлих [PERSON] та [PERSON] , знаходиться на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та батька , у зв`язку із необізнаністю законодавства та тривале лікування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved