Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2019 по 01.05.2021 у розмірі 13\~307, 71 грн та судовий збір у розмірі 2\~270, 00 грн. Позов мотивує тим, що згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 8 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у будинках у м. Львові. Зокрема на балансі ЛКП «Господар» перебуває будинок [ADDRESS] . Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцем квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. В той же час, відповідач за період з 1 лютого 2019 року по 01 травня 2021 року не сплачував вартість житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 01 травня 2021 року виникла заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13\~307, 71 грн. Відповідач користується послугами, які надає позивач і відповідно до ст. 68 Житлового кодексу зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги у встановлений термін. Однак таку оплату останній не здійснює, що призвело до утворення боргу. Звертає увагу суду на те, що жодних актів-претензій від відповідача протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що є також одним із доказів належного виконання позивачем своїх обов`язків. З врахуванням наведеного позов просить задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Ухвалою судді від 25 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 січня 2022 року представник позивача скерував до суду клопотання про заміну відповідачів [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] на належного відповідача [PERSON] , оскільки саме такий є власником майна згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням суду від 13 червня 2022 року позов задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь\~Львівського комунального\~підприємства «Господар»\~заборгованість за\~надані послуги\~з утримання\~та обслуговування\~будинку [ADDRESS] за період з 01.02.2019 по 01.05.2021 у розмірі 13\~307, 71 грн. (тринадцять тисяч триста сім гривень сімдесят одну копійку). Стягнути з [PERSON] на користь Львівського комунального підприємства «Господар» 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судових витрат. Ухвалою суду від 08\~вересня 2022\~року скасовано заочне рішення суду Личаківського районного суду м. Львові від 13\~червня 2022\~року за\~позовомЛьвівського комунального підприємства «Господар» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.\~\~ \~ \~ \~ 08 листопада 2022 року від представника первісного відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. 14 листопада 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та розгляд справи без його участі. Оглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.02.2019 по 01.05.2021 у розмірі 13\~307, 71 грн. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ЛКП «Господар» та ним обслуговується. Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 Житлового кодексу Української РСР за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом абз.1 ч. 1 ст. 7 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а згідно абз.5 ч.2 ст.7 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у якому зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Підставою для державної реєстрації була ухвала Трускавецького міського суду Львівської області №457/171/18 від 01.03.2018. В той же час судом встановлено, 02 вересня 2019 року Постановою Львівського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області та ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області №457/171/18 від 01.03.2018 скасовано. Отже, враховуючи вище наведене, [PERSON] не є власником даної квартири. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції). Аналогічні приписи закріплені у частинах першій і третій статті 13 ЦПК України. Відповідачем є особа чи держава, до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). Отже враховуючи наведене позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. З огляду на те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, в задоволенні позову слід відмовити. В той же час, що стосується заяви [PERSON] , яка була первісним відповідачем, про компенсацію судових витрат, суд в такій відмовляє з наступних мотивів. Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Таким чином, відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника первісного відповідача [PERSON] [PERSON] про стягнення судових витрат у справі, не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed