Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Недригайлівського районного суду із зазначеним позовом та просила суд визнати недійсним 2.3, 3.1, 2.3.2, 2.4, 3.1, 3.4, 3.3 Договору № 4711288 від 11.10.2022, який укладений між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ». На обґрунтування позову позивач зазначає, що 11.10.2022 вона уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» за допомогою веб-сайту шляхом ідентифікації позивачки і використання нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором Договір позики №4711288 від 11 жовтня 2022 року. Відповідно до вказаного договору позикодавець надає позичальникові грошові кошти (позику), а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити нараховані за користування позикою проценти в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип позики: короткострокова. Сума позики: 7000 грн. Строк позики: до 30.12.2022 (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів визначених розрахунком. Розмір процентів застосовують в межах строку позики. Акційна процентна ставка фіксована 2.20000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою Відповідно до п.3.1.1 цього Договору. Базова процентна ставка фіксована 2,20000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 цього Договору, а також продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно Додаткової угоди укладеної сторонами Договору. Основна процентна ставка фіксована 3,00000% на день застосовується протягом усього строку позики окрім першого розрахункового періоду. Позивач вважає, що пункти 2.3, 3.1, 2.3.2, 2.4, 3.1, 3.4, 3.3 Договору № 4711288 від 11.10.2022, підлягають визнанню недійсними, оскільки встановлена в договорі процентна ставка перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною, не відповідає вимогам п. 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, що як наслідок свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Тому, з посиланням на відповідні положення ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», просить визнати вказані пункти договору недійсними. У судове засідання позивач не прибула, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила суд їх задовольнити, розгляд справи просила провести без її участі. Представник ТОВ "МАНІФОЮ", відповідача у справі, у судове засідання не прибув, подав суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначив, що 11.10.2022 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства (веб-сайт) між позивачем [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено Договір позики №4711288, згідно з умовами якого Товариство надало позивачу кошти в сумі 7000,00 грн у позику строком на 80 днів, у свою чергу, [PERSON] зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Даний договір укладено відповідно до вимог ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України, а також ПРАВИЛ НАДАННЯ ФІНАНСОВИХ І ЮСЛУГ ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ». Перед укладенням Договору № 4711288 ТОВ «МАНІФОЮ» надало [PERSON] всю необхідну інформацію щодо фінансової послуги відповідно до вимог ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в редакції станом на дату виникнення цих правовідносин. Так, відповідно до п. 10.1.3 Договору позики № 4711288 від 11.10.2022 року Позичальник підтверджує, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про захист персональних даних». Уся інформація, що має бути надана Позичальнику відповідно до вимог діючого станом на дату виникнення правовідносин за Договором позики № 4711288 законодавства надана Позичальнику в повному обсязі (у вільному доступі на офіційному веб-сайгі Товариства та в умовах Оферти, що описано вище). Перед укладенням Договору Позивачу була надана можливість вивчити відповідну інформацію та поставити будь-які питання. На думку представника відповідача, умови Договору позики № 4711288 від 11.10.2022 року повністю відповідають вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» та є справедливими у розумінні цього закону. Позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування». Окрім того, на виконання вимог чинного законодавства України у період дії воєнного, надзвичайного стану Товариством не здійснюються нарахування процентів на прострочену позику за прострочення Позичальником зобов`язань щодо повернення позики та сплати нарахованих протягом строку позики процентів за користування позикою, нарахування яких передбачено п. 6.2. укладеного Позичальником Договору позики. Однак позивачем не було здійснено обов`язкових платежів, визначених Договором, у встановлений строк, не здійснено жодної оплати в рахунок погашення заборгованості та станом па дату відзиву прострочено виконання зобов`язання за укладеним Договором на 81 день. Крім того представник відповідача зазначає, що між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено кілька Договорів позики, а саме: № 4688564 від 04.10.2022, № 47111 75 від 11.10.2021, № 4711283 від 11.10.2022 та № 4711288 від 1 1. 10.2022. За Договорами позики № 4688564 від 04.10.2022 року, № 47111 75 від 11.10.202 №4711193 від 11.10.2022 року, № 4711283 від 11.10.2022 року Позивачем виконано зобов`язання в повному обсязі та належним чином. Суд, дослідивши позиції сторін та подані ними докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" та [PERSON] за допомогою веб-сайту шляхом ідентифікації останньої і використання нею електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором, укладений договір позики №4711288, згідно з умовами якого Товариство надає Позичальнику кошти в сумі 7000,00 грн у позику строком на 80 днів, у свою чергу, Позичальник бере на себе зобов`язання повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач визнає факт укладення Договору позики № 4711288 від 11.10.2022 та не заперечує факту отримання нею грошових коштів за цим договором. При цьому позивач вважає пункти 2.3, 3.1, 2.3.2, 2.4, 3.1, 3.4, 3.3 договору позики несправедливими та такими, що підлягають визнанню недійсними, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Так, згідно З п. 2.1 цього Договору Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні ( п. 2.2.) Оспорювані позивачем пункти договору наступного змісту : 2.3 Параметри позики : 2.3.1 Тип позики: довгострокова. 2.3.2.Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 2.3.3. Сума позики: 7000 грн. 00 коп. 2.3.4.Строк позики: загальний строк - до «30» грудня 2022 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком. 2.3.5.Дата надання позики: «11» жовтня 2022 року. Дата повернення позики: «30» грудня 2022 року 2.4.Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: 2.4.1.Акційна процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. 2.4.2.Базова процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору 2.4.3.Основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору. 3.1. Умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду (за Розрахунком, затвердженим Сторонами при укладенні Договору або, у разі наявності, затвердженим Сторонами при укладенні Додаткової угоди щодо продовження строку позики): 3.1.1. У разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою відповідно до встановленого в Розрахунку за Договором позики графіку нарахування процентів, при цьому значення акційної процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку позики, визначеного цим Договором. Також Позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду. 3.1.2. У разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці а також при укладенні Додаткової угоди щодо пролонгації позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою відповідно до встановленого в Розрахунку графіка нарахування процентів, при цьому значення базової процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах першого розрахункового періоду, визначеного Договором/відповідною Додатковою угодою щодо продовження строку позики. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком Товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки. 3.3.Першим днем користування позикою вважається день, наступний за днем надання позики. Однак, у випадку повернення Позичальником позики в день її отримання, Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою в сумі, що відповідає нарахуванням за перший день користування позикою. Першим днем користування в межах Додаткової угоди щодо продовження строку позики є день, наступний за днем її укладення. 3.4.Повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється Позичальником у визначений цим Договором чи Додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця. У разі дострокового повернення позики Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з графіком, визначеним Розрахунком. Як вбачається з наведених пунктів договору (а.с.8-17), які позивач просить визнати недійсними з мотивів невідповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності та порушення відповідачем ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», вони містять умови про розмір позики, строк договору, процентні ставки за договором та умови їх нарахування. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 3 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Із викладеного вбачається що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Договір укладений у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника, для укладення якого позивач подав відповідну заявку на кредит на сайті відповідача, в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані ідентифікаційний номер, номер банківської картки для перерахування коштів, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту. Зі змісту договору позики №4711288 від 11 жовтня 2022 року встановлено, що крім вищезазначених умов сторони узгодили таке: підписуючи Договір Позичальник підтверджує, що: має всі права та повноваження, необхідні для підписання Договору позики; в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про Захист персональних даних»; отримав інформацію на веб-сайті Позикодавця щодо реквізитів та повноважень Національного банку України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; вивчив та повністю погоджується з умовами ПРАВИЛ НАДАННЯ ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ». які є невід`ємною частиною Договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики; отримав та вивчив інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) ( п. 10.1.1-10.1.7 Договору); Крім того, відповідно до п.10.2 цього ж договору сторони підтвердили, що Позичальником належним чином пройдено процедуру ідентифікації та верифікації відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, одним з таких способів : за допомогою засобів Системи BankID НБУ; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp- пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Позикодавця та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Додаток № 1 до договору позики № 4711288 від 11.10.2022. також містить основні параметри позики, процентні ставки, які застосовують в межах строку позики та зазначені в п. 2.3, 2.4 договору позики, графік нарахування процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду та графік обов`язкових платежів за договором позики, який серед іншого містить інформацію про реальну річну процентну ставку, яка для даного договору склала 49 935% річних. І договір позики і додаток до нього (а.с.8-21) а також паспорт позики (а.с.36-38) підписані позивачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. З досліджених доказів суд приходить до висновку, що укладаючи спірну угоду, позивач повною мірою була ознайомлена з його умовами, вільно та свідомо надала свої персональні дані для його укладення та погодилась виконувати усі зазначені в ньому зобов`язання. Крім того суд зауважує, що ознайомившись з умовами договору позики, позивач мала реальну можливість відмовитися від його укладення, однак на момент підписання договору у наданій редакції, додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, чим підтверджується свідоме визнання нею умов договору, в тому числі і оспорюваних умов. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов Договору позики №4711288 від 11 жовтня 2022 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов, без їх доведення відповідно до статей 76-81 ЦПК України. Договір позики містить всі істотні умови, характерні для такого виду договорів, позичальник за допомогою електронного підпису погодилася з такою редакцією договору та самостійно надала всі свої персональні дані, необхідні для укладення договору, підписала електронне повідомлення про прийняття Оферти, Паспорт позики до Договору позики та безпосередньо сам Договір позики на отримання позики в сумі 7000 грн. В позові позивач посилається на те, що умови договору, зокрема щодо розміру нарахованих відсотків не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд з такою позицією позивача не погоджується. Так, у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пунктів 2,3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону). В даній справі судом встановлено, що під час укладення договору позики сторони діяли добросовісно і дійшли домовленості відносно всіх його умов, у тому числі про сутність договору, строк його дії, коло обов`язків і прав кожної з сторін. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, позивач погодилася із всіма умовами договору, про що свідчить її підпис в договорі. Після укладення договору позивач від нього не відмовилася, хоча відповідно до п. 8.3 Договору позики мала таку можливість протягом 14 календарних днів з дня його укладення, повернувши кошти та сплативши відсотки за користування ними. Договором позики не встановлені штрафні санкції за невиконання зобов`язань по Договору, і штрафні санкції за договором відповідачем не нараховувались. Виходячи з оплатного характеру договору позики, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено сторонами. Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. З урахуванням наведеного, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed