Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована її дочка - [PERSON] , [INFO] , та онука - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що хоч відповідачі є її родичами, але майном не користуються, з дати реєстрації, тобто з 2005 року в будинку не проживають та не з`являються, постійно проживають в м. Києві. Вказаний факт створює перешкоди в користуванні належним позивачу майном, зокрема у оформленні субсидії чи при спробі відчуження майна. Просить визнати [PERSON] та , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, відзив чи будь-яких інших заяв до суду не направили. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України та дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.1978 року, посвідченого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Федлюк Л.П., зареєстровано в реєстрі 1537, спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (позивач). Спадщина складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, що за адресою: [ADDRESS] . З копії договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Федлюк Л.П. від 01.02.1979 року, зареєстровано в реєстрі №213, слідує, що [PERSON] подарувала [PERSON] частини житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки виданої міським головою Коростишівської міської ради Іваном Коханом від 01.11.2022 №03-32/678, вбачається, що [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані, але проживають в м. Києві: дочка позивачки [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Згідно копії акту депутата Коростишівської міської ради Познякова П.М., слідує, що [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані, але не проживають: дочка позивачки [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира, що передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки дочка позивачки[PERSON] [INFO] та її онука [PERSON] , [INFO] , які є відповідачами у справі, не проживають у вищевказаному житлі понад встановленні законом строки (понад один рік), житлом не користуються, не несуть витрат по його утриманню, а тому їх визнати такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави в рівних частинах слід стягнути по 496 грн. 20. коп. судового збору.

Outcome: approved