Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом «Заявник») звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Заявник зазначив, що приблизно з серпня 2011 року проживав однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Вони мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , у батьків Заявника, але реєстрація місця проживання у [PERSON] була інша. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один за одного, тобто мали всі ознаки сім`ї. [INFO] у них народився син [PERSON] , але матір`ю відомості про батька дитини були повідомлені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] померла. Оскільки Заявник є біологічним батьком дитини, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, за для виконання обов`язків батька, він був вимушений звернутися до суду. Посилаючись на приписи ст.ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України Заявник просив встановити факт батьківства, а саме, що Заявник є батьком малолітнього [PERSON] , що народився [INFO] ; внести зміни до актового запису №1606, про народження дитини [PERSON] , що народився [INFO] , складеного 23.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області, вказавши відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] ; відомості про матір дитини, ім`я дитини, місце народження та дату народження залишити без змін. 19.10.2022 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.19). 25.01.2023 року у судовому засіданні Заявник свої вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що з [PERSON] вони проживали однією сім`єю з 2013 року і до 2021 року. [INFO] у них народилася дитина. Відомості про батька дитини було внесено в порядку ст.135 СК України. На цьому наполягала [PERSON] для того, щоб отримувати допомогу як матері-одиначці. [INFO] вона померла. Весь цей час син проживає разом з ним, він забезпечує дитину, піклується про неї. 25.01.2023 року у судовому засіданні представник Заявника вимоги заяви підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив її задовольнити. 25.01.2023 року у судовому засіданні представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити. 25.01.2023 року в судовому засіданні допитана у якості свідка [PERSON] , пояснила суду наступне. Вона працює в Білоцерківській гімназії №7 вчителем початкових класів. Знає учня [PERSON] , [INFO] , з першого класу, на даний час він навчається у 2-му класі. В школу [PERSON] приводила мама, на сьогодні його в школу приводить і забирає Заявник, якого він називає батьком. В шкільній документації мама [PERSON] зазначена як мати-одиначка, але в відомостях про батьків, Заявник записаний батьком, як людина до якої вона може звернутися в разі потреби з питань, що стосуються дитини. 25.01.2023 в судовому засіданні в присутності вчительки навчальних класів [PERSON] та представника органу опіки та піклування Дишлюка В.О. допитаний [PERSON] , [INFO] , пояснив наступне. Його маму звали Борислава, вона померла, а папу звати [PERSON] він присутній в залі судового засідання. Йому вісім років, весь час проживає разом з батьком. Добре навчається в школі, подобається грати в футбол. Батько про нього піклується, вони з ним є сім`єю. 25.01.2023 року в судовому засіданні допитана у якості свідка [PERSON] , пояснила суду наступне. [PERSON] - заявником по справі. Проживали вони у неї за її адресою до народження [PERSON] . Вона відвозила до пологового будинку невістку, а через чотири дні після пологів вони разом її забрали додому. Ще до пологів вона просила невістку узаконити шлюб, щоб дитина народилася в зареєстрованому шлюбі, але вона відповіла, що хоче бути матір`ю-одиначкою. [PERSON] у неї не було сумнівів що її син Заявник по справі не є батьком [PERSON] . Вважає, що він гарний батько, оскільки він справляється з ними з дня народження сина. 25.01.2023 року в судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON] , пояснив суду наступне. [PERSON] була його невісткою, вона проживала разом з їх сином в неофіційному шлюбі, але вони з дружиною вважали її дружиною їх сина. В кінці 2012 року на початку 2013 року син з [PERSON] проживали у них з дружиною\~ дома. Про те, що [PERSON] - син [PERSON] у них з дружиною сумнівів ніколи не викликало. 25.01.2023 року у судове засідання представник заінтересованої особи Білоцерківського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Київ) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 25.01.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду направив заяву в якій просив розглянути справу без представника відділу, згідно чинного законодавства (а.с.58, 61). Суд, вислухавши пояснення Заявника, представника Заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку\~ про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Заявник з серпня 2011 року перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1606 (а.с.6). Як убачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька вказані за вказівкою [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1996 (а.с.8). Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає\~ справи не інакше як за зверненням\~ особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту\~ родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд\~ вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно Заявнику для оформлення батьківства та подальшого виховання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved