Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у виконанні батьківських обов`язків шляхом визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.09.2018 року шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14.02.2014 року, розірвано, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . Оскільки після розлучення вони стали проживати окремо і відповідачка не давала йому можливості бачитись та спілкуватись з сином, він змушений був звернутись до Служби у справах дітей для розгляду цього питання в установленому порядку. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради №911 від 27.08.2020 року, встановлено такий порядок його участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : вівторок з 18.30 до 21.00 год., субота з 12 год до 16.00 год. Проте він не має змоги зустрічатись з сином, оскільки відповідачка всіма методами позбавляє його можливості бачитись і спілкуватись з сином, як не допускаючи в квартиру за місцем проживання, так і забороняючи забрати його з дитячого садочка у визначені йому дні, заявляючи що він має право спілкуватись з сином лише за її участі. Намагаючись вирішити це питання в позасудовому порядку, він неодноразово звертався в міліцію, проте вжиті ними заходи профілактичного характеру на недопущення таких протиправних дій не дали результатів. Також по результатах систематичних усних і письмових звернень до міського голови та Служби у справах дітей про сприяння та виділення свого представника на забезпечення виконання рішення міськвиконкому №911 у визначені дні, було складено Акт від 28.08.2021р. комісійного виходу працівників Служби за місцем проживання відповідачки з сином, про її відсутність в цей час на місці та перебування в м.Коломиї у батьків. При цьому, відповідачка запевняє служби, що не ухиляється від виконання рішення виконавчого комітету та маніпулюючи фактами зводить вину на позивача, що спростовується долученим документальними даними переписки з міліцією та Служби у справах дітей, постановою Івано-Франківського міського суду від 20.01.21р. по адмінсправі. Таким чином, він остаточно переконався, що відповідачка з принципу, та на зло йому, не намірена за будь-яких обставин добровільно виконувати рішення міськвиконкому та відпускати сина на спілкування з ним, тому змушений вирішувати спір в судовому порядку. Позивачем зазначається, що його син ріс з ним з часу народження, прив`язаний до нього, любить і хоче з ним спілкуватися, тому відповідачка діє не в інтересах сина, позбавляючи його повноти батьківського піклування, виховання та любові. Він є власником квартири [ADDRESS] , де зареєстрований в ній з сином на проживання, тому, крім дозвілля, має і побутові умови для спілкування з ним. На утримання сина позивач в установленому порядку сплачує аліменти, проте, при цьому, готовий і має намір нести додаткові матеріальні витрати, пов`язані з його розвитком, відповідно до його захоплень та бажань. Тому, з огляду наведених обставин, оскільки добровільно не виконується рішення міськвиконкому про зустрічі і спілкування з сином у визначені дні, просить про визначення судом способів його участі у вихованні сина, шляхом систематичних побачень у конкретизовані визначені дні і місця із зазначенням без участі матері. Враховуючи наведене просить суд постановити рішення яким, визначити спосіб його участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , таким чином: у вівторок, забираючи сина [PERSON] з дитячого садка «Вишиванка» о 17 год. 30 хв. до 21 год. без участі матері [PERSON] з поверненням його матері по місцю проживання по [ADDRESS] , та у суботу, забираючи сина [PERSON] біля будинку по [ADDRESS] о 10 год. до 20 год. без участі матері [PERSON] , з поверненням його матері по місцю проживання по [ADDRESS] , зобов`язавши відповідачку не чинити перешкод у виконанні ним батьківських обов`язків у визначений судом спосіб участі у вихованні сина. 10.10.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що на даний час зустрічі позивача [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , є неможливим виходячи з наступних обставин справи. Син [PERSON] , [INFO] , на даний час категорично відмовляється зустрічатись із батьком, внаслідок завданих психоемоційних травм, які призвела в тому числі до погіршення стану його здоров`я, як психологічного так і фізичного. Тільки зараз син одужав, життєрадісний, грається і щасливо розвивається. Відповідачем зазначається, що доказами зазначених фактів та обставин справи, що підтверджують ставлення та поведінку батька до свого сина є судове рішення від 18 вересня 2018 року. [PERSON] не брав жодної участі у лікуванні сина. Після розірвання шлюбу батько дав їм рівно 3 дні, щоб вони покинули його житлове приміщення, погрожуючи, що змінить замки до вхідних дверей. Батько не цікавився, куди вони підуть і за які кошти будуть жити. У той час вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною і не мала жодних доходів. Також зазначає, що [PERSON] подав позов до суду, щоб зняти з реєстраційного обліку з його помешкання свого сина. Після розлучення батько не допомагав їм матеріально та жодним чином не забезпечував сина, аж після двох років розлучення, вона подала позовну заяву до суду на стягнення аліментів на користь дитини, але батько не сплачував їх, поки не втрутилась виконавча служба і він почав робити це вимушено. Після звернення у поліцію від 18.06.2020 р., в якому вона просила працівників правоохоронних органів втрутитись після завдання їй ударів на очах у їхнього сина, працівниками правоохоронних органів провела профілактичну бесіду з [PERSON] . Крім того, акти неявки батька на побачення з сином, що визначені рішенням Служби у справах дітей, за період з 14 листопада 2020 року по 3 квітня 2021 року, довідка від нарколога, психологічна характеристика психоемоційного стану дитини та сімейних відносин [PERSON] Центру психологічної допомоги дітям «Серденько», виписка від лікаря педіатра [PERSON] , про діагноз [PERSON] - нічний енурез, довідка із школи футболу для дошкільнят «Клуб Барса» від 12.01.2022 року, характеристика від комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №35 «Вишиванка» від 14.01.2022 року №10. Під час пандемії син хворів на COVID-19 протягом місяця часу. Батько жодного разу не поцікавився станом здоров`я дитини та чи потрібна йому якась допомога або підтримка. Внаслідок зазначених подій дитина категорично відмовляється зустрічатись із батьком, про що він неодноразово говорив психологам та зможе підтвердити чи спростувати дані обставини під час опитування у суді. Враховуючи наведене просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задовлення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні підтримала наданий суду Висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 09.03.2010 року [PERSON] на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року, який заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2018 року розірвано. Малолітнього сина [PERSON] залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 14.05.2020 року. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положенням ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Згідно ст.150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.08.2020 року з [PERSON] підлягають стягненню аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Стягнення аліментів розпочато з 20.07.2020 року. Як вбачається з копії витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.08.2020 року №911 встановлено такий порядок участі батькові [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] : вівторок з 18.30 год. до 21.00 год., субота з 12.00 год. до 16.00 год. Як вбачається з довідки №8789 від 12.12.2020 року за результатами розгляду звернення [PERSON] 25.11.2020 року, позивач звертався до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою щодо перешкод [PERSON] бачитись із сином. З листів заступника начальника Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 12.12.2020 року та 28.12.2020 року вбачається, що [PERSON] звертався із заявою до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській з приводу невиконання [PERSON] рішення Івано-Франківської міської ради. Постановою Івано-Франківського міського суду від 20.01.2021 за №344/16965/20, провадження в справі щодо [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі ст.247 п.1 КУпАП. З копій актів неявки батька - [PERSON] з сином - [PERSON] на побачення за графіком встановленим за рішенням Служби у справах дітей, органом опіки та піклування в м.Івано-Франківську за: 02.01.2021 року, 05.01.2021 року, 09.01.2021 року,12.01.2021 року, 16.01.2021 року, 19.01.2021 року, 23.01.2021 року, 23.02.2021 року, 02.03.2021 року, 06.03.2021 року, 09.03.2021 року, 13.03.2021 року, 16.03.2021 року, 23.03.2021 року, 27.03.2021 року, 30.03.2021 року, 03.04.2021 року вбачається, що [PERSON] на побачення з сином не з`явився. Із психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин [PERSON] , [INFO] , складеного Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» від 11.01.2021 року вбачається, що на запитання про батька відповідає, що «тато втік». [PERSON] стверджує, що тато з мамою сварилися і билися, «тато поламав мамі руку». Зі слів хлопчика, він не хоче бачитися і спілкуватися з татом, а також не хоче, щоб тато забирав його до себе. [PERSON] каже, що йому не подобається коли тато забирає його до себе. Хлопчик також стверджує, що тато його не сварив і не бив. Діагностика сімейних відносин показала, що найбільш значимим, емоційно близьким, позитивним членом сім`ї для дитини є мама. Дитина відчуває до матері ніжні почуття. [PERSON] тяжіє до матері, перебуває під її впливом. Хлопчик сприймає себе «включеним» в сім`ю і вказує, що саме він, на даний час, володіє найбільшою владою в сім`ї». Також [PERSON] «включає» тата в свою сім`ю, але емоційної прихильності до нього не відчуває. При характеристиці тата хлопчик вибрав такі картки емоцій як - «злий, сварився з мамою». Маму описати хлопчик не зміг, а себе характеризує як «веселий» (Метафоричні асоціативні карти « Акварелі моєї душі » (варіант для роботи з дітьми) автор [PERSON] ). Самооцінка в хлопчика неадекватно завищена. [PERSON] часто не може правильно оцінити себе, свої дії та вчинки (за методикою «Сходинки»). Хлопчик стверджує, що мама його оцінює дуже позитивно. Дитину це тішить. Також хлопчик звертає увагу на негативні оцінки його, як особистості, з боку батька. На думку [PERSON] , тато його недооцінює. Згідно довідки, виданої директором школи футболу для дошкільнят «Клуб Барса» [PERSON] від 12.01.2022 року, [PERSON] займається у клубі уже два роки. Мати, [PERSON] , спілкується з тренерами, які навчають сина, а також повністю оплачує навчання хлопчика. Батько, [PERSON] , не бере жодної участі у цьому, відповідно жодного разу не оплачував кошти за тренування. За весь період навчання хлопчика, батько лише декілька разів приходив на заняття. Одного разу з поліцією, чим в свою чергу зчинив гвалт та перелякав інших дітей. Дитину до школи приводять і забирають мати/бабуся. З відповіді завідувача КДНЗ №35 «Вишиванка» Кучеренко Н. на адвокатський запит [PERSON] вбачається, що вихованням сина займається мама - [PERSON] . Вона завжди цікавиться умовами перебуванням свого сина у дошкільному закладі та його успіхами. Приводить у дошкільний заклад та забирає хлопчика додому завжди мама, вона пунктуально відносяться до режимних моментів в дошкільному закладі. Хлопчик завжди доглянутий, акуратний. Плату за харчування свого сина [PERSON] у дитсадку вносить на рахунок закладу виключно п. [PERSON]. [PERSON] відвідує спортивну секцію з футболу, а у дитячому садку - гурток із вивчення англійської мови (додаткові освітні послуги). За заняття у гуртку оплачує мама. [PERSON] завжди прислуховується до порад та рекомендацій вихователів, приймає активну участь у розвитку та вихованні свого сина, задовольняючи потреби дитини в емоційно-особистісному спілкуванні. Батько [PERSON] був у садочку декілька разів. Він не приймає участі у розвитку і вихованні сина. Додаткової інформації про батька повідомити не можуть через відсутність спілкування та зустрічей з ним. Відповідно характеристики складеної вихователями групи ДНЗ №35 «Вишиванка» [PERSON] та [PERSON] від 12.01.2022 року, відносно [PERSON] , [INFO] , вихованням сина займається мама - [PERSON] . Вона завжди цікавиться умовами перебуванням свого сина у дошкільному закладі та його успіхами. Завжди прислуховується до порад та рекомендацій вихователів. У хлопчика також і вдома створені всі необхідні умови для проживання та розвитку його інтересів, про що він часто розповідає своїм друзям у дитсадку, приносить іграшки, щоб погратися з іншими дітьми. [PERSON] приймає активну участь у розвитку та вихованні свого сина. Батько [PERSON] був у садочку ще тоді, коли син відвідував молодшу групу та потім кілька разів, а також був присутній на одному новорічному святі. Батько не бере участі у розвитку і вихованні [PERSON] . Також, 12.01.2022 року практичним психологом ДНЗ №35 «Вишиванка» [PERSON] складено психолого-педагогічну характеритику щодо [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що хлопчик під час розмови говорить і про маму, і про тата. Однак, найважливішу роль у вихованні дитини відіграє мати, вона є беззаперечним авторитетом для дитини, оскільки постійно згадується у повсякденній діяльності [PERSON] . Щодо батька та відносин між хлопчиком і мамою, то можна стверджувати, що на даному етапі існує напружений емоційний зв`язок. Хлопчих мріє і хоче, щоб всі члени сім`ї були разом, зображуючи всіх членів сім`ї на прогулянці біля озера. З рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2021 року вбачається, що [PERSON] звертався до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Позов [PERSON] задоволено частково. Визнано [PERSON] такою, що втратила право користуватись квартирою [ADDRESS] . У іншій частині позову відмовлено. Судом встановлено, що жодних допустимих доказів того, що [PERSON] намагалась повернутись до спірного житла, які б також свідчили про її реальні наміри спільного проживання у квартирі по [ADDRESS] , і того, що [PERSON] чинив дії, які були перешкодою в цьому, суду не надано. Крім цього, суд звернув увагу, що між сторонами склалися тривалі неприязні стосунки, яке і стало причиною розірвання шлюбу та свідчить про фактичну неможливість спільного проживання. Також, судом встановлено, що [PERSON] має постійне проживання разом з сином у особистому житлі, що подароване [PERSON] . Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні сторони. Як вбачається із листа начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.04.2021 року №М/104, працівниками Служби у справах дітей направлялався відповідачці лист роз`яснення про обов`язковіть виконання рішень органу опіки та піклування, на який нею було надано відповідь. Рекомендовано, з метою захисту прав та інтересів їхнього сина просили змінити своє ставлення до даної ситуації, брати до уваги виключно інтереси малолітнього сина та не вчиняти діянь, які можуть йому нашкодити. У свою чергу [PERSON] зобов`язалася виконувати рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №911 від 27.08.2020 року «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей». 17.08.2021 року [PERSON] звернувся до міського голови м.Івано-Франківська та просив забезпечити працівника Органу опіки та піклування задля забезпечення виконання рішення №911 від 27.08.2020 року у вівторок 31.08.2021 року та суботу 04.09.2021 року. Актом від 28.08.2021р., складеним головним спеціалістом відділу з питань правового захисту дітей Служби у справах дітей, у присутності начальника відділу з питань правового захисту дітей Служби у справах дітей Гищук Т.Р., інспектора ГКЗ РПОП і Івано-Франківській області, про те, що на час візиту батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] двері у будинок були зачинені і домофон не відповідав. Відповідачка в телефонному режимі повідомила про відсутність разом з сином в цей час на місці та перебування в м.Коломиї у батьків. Повідомила, що батько 1,5 місяці у визначені дні та години не приходив, тому не знала чи батько сьогодні прийде. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.08.2022 року №776 надано висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та встановлено такий графік участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : щовівторка з 18.30 до 21.00 год., щосуботи з 12.00 до 16.00 год. З витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.09.2022 року №828 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 26.08.2022 року №776 вбачається, що внесено зміни у п.3 рішення виконавчого комітету міської ради від 26.08.2022 року №776, змінивши « [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] » на « [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] ». Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою - третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню . Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. З огляду на статтю 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. На підставі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з батьками. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] зазначив, що відповідач ухиляється від виконання рішення про встановлення порядку участі у вихованні дитини та перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. З пояснень відповідача та відзиву вбачається, що вона заперечує проти зустрічей дитини з батьком, оскільки син категорично відмовляється зустрічатися з батьком внаслідок завданих психоемоційних травм. Однак, суд вважає, що відповідач прагне безпідставно обмежити право позивача як батька на особисте спілкування з сином та обмежити його участь у вихованні дитини, що призведе до унеможливлення реалізації його прав, які закріплені у статтях 7, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, статтях 141, 153 СК України та статті 15 Закону України "Про охорону дитинства". Під час розгляду справи відповідачкою не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями частини другої статті 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за сином самостійно, що могло б перешкоджати нормальному розвитку дитини. Ураховуючи наведене, суд вважає, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, має право на особисте спілкування з сином, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком. Суд вважає безпідставним посилання відповідача про відмову дитини у спілкуванні з батьком, оскільки як вбачається з характеристики практичного психолога ДНЗ №35 «Вишиванка» [PERSON] від 12.01.2022 року хлопчих мріє і хоче, щоб всі члени сім`ї були разом, що свідчить про емоційний зв`язок дитини з батьком та необхідність спілкування дитини з батьком. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів завдання позивачем психоемоційних травм дитині. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Встановлюючи порядок участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , слід взяти до уваги поведінку батька, яка, як встановлено судом, спрямована на участь у вихованні та житті сина. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З дослідженого судом висновку від 26.08.2022 року №776, вбачається, що [PERSON] встановлено такий графік: щовівторка з 18.30 до 21.00 год., щосуботи з 12.00 до 16.00 год. Суд вважає достатньо обґрунтованим висновок Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, у якому надано рекомендації щодо способу участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , у якому врахувано інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином і підстав для відступу від нього судом не встановлено. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100). Як встановлено судом, позивач, який є батьком дитини, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, в той час, як відповідач перешкоджає у спілкуванні батька із сином, позбавляє його, як належної опіки і виховання з боку батька, так і порушує їх право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини та сімейним цінностям. Через дії відповідачки, які полягають у перешкоджанні спілкуванні батька з дитиною, порушують необхідний стійкий психологічний зв`язок сина з батьком. В той же час, посилання відповідачки на негативний вплив позивача на дитину не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Варто зазначити, що судом не встановлено необхідності побачень батька з дитиною у присутності матері, приймаючи до уваги, що між сторонами склалися тривалі неприязні відносини, що може негативно вплинути на емоційний стан дитини. Враховуючи, що позивач не позбавлений батьківських прав, його негативна поведінка відносно дитини не підтверджена належними доказами, малолітній вік дитини, вікові особливості його психоемоційного розвитку, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також те, що [PERSON] досяг того віку, коли він може перебувати певні періоди часу без матері та дотриманий розумний баланс на участь у вихованні дитини між батьками, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та встановити наступний порядок участі [PERSON] , [INFO] , у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : щовівторка з 18.30 до 21.00 год., щосуботи з 12.00 до 16.00 год. На переконання суду, задля збереження зв`язків дитини із батьком саме такий спосіб участі позивача у спілкуванні і вихованні сина є таким, що відповідатиме віковим потребам дитини, та буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Також суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial