Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

20.04.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав від 25.04.2019 року на нерухоме майно (квартиру) за адресою: [ADDRESS] , на користь АТ "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є АТ "Альфа-банк". Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав від 25.04.2019 року на нерухоме майно (квартиру) за адресою: [ADDRESS] , на користь АТ "Альфа-банк", як похідну вимогу під основної. Скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію речових прав від 25.04.2019 року на нерухоме майно (квартиру) за адресою: [ADDRESS] на користь АТ "УКРСОЦБАНК",-правонаступником якого є АТ "Альфа-банк". Скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію речових прав від 04.12.2019 року на нерухоме майно (квартиру) за адресою: [ADDRESS] на користь АТ "Альфа-банк". В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.04.2019 року Акціонерним Товариством Укрсоцбанк (правонаступник якого є - АТ Альфа-банк) було здійснена реєстрація речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресом: [ADDRESS] . В подальшому через злиття АТ Укрсоцбанк із АТ Альфа-банк, 04.12.2019 року було проведено державну реєстрацію права власності ні зазначену квартиру на користь АТ Альфа-банк, як правонаступника АТ Укрсоцбанк. Позивач вважає, що зазначені реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснені з істотним порушенням чинного законодавства України та по своїй суті є незаконними, вони мають бути скасовані. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Васильків О.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 06.06.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено справу для розгляду в порядку підготовчого провадження. В подальшому ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 07.07.2022 року було закрито провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник позивача [PERSON] оскаржив її в Одеському апеляційному суді. Постановою Одеського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника позивача [PERSON] було задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Матеріали справи повернуті до суду 20 грудня 2022 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою суду від 18.01.2023 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, його представник [PERSON] звернулась до суду з клопотанням, в якому просила розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства "Альфа¬банк" у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував на те, що між Акціонерним Товариством Укрсоцбанк (правонаступник якого є - АТ Альфа-банк) та [PERSON] 16 червня 2007 року було укладено іпотечний договір № 1259, який передбачав передачу в іпотеку житлового приміщення (квартири) за адресою: [ADDRESS] . Також позивач стверджував, що 25.04.2019 року Акціонерним Товариством Укрсоцбанк (правонаступник якого є - АТ Альфа-банк) була здійснена реєстрація речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресом: [ADDRESS] , реєстрація яких здійснена з істотним порушенням чинного законодавства України та по своїй суті є незаконними. Суд звертає увагу, що жодних доказів, окрім тих, що були надані до позовної заяви та дослідженні в судовому засіданні, позивач суду не надав, з будь-якими клопотаннями про витребування доказів не звертався, а тому справа розглядається за наявними в ній документами. Відмовляючи у задоволенні позову, суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази належності спірної квартири на праві власності [PERSON] , перебування його у шлюбі з [PERSON] , також не надано доказів щодо наявності правовіднорсин між ним та АТ «Укрсоцбанк» (Кредитного договору, іпотечного договору, тощо) з приводу спірної квартири, що перешкоджає суду встановити, які саме права захищає позивач, звертаючись до суду з даним позовом. Більш того, позивач визначив у якості відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк», хоча у п. 4 позовних вимог позивач ставить вимогу до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», який взагалі не залучений у справі в якості відповідача, а суд самостійно позбавлений права залучення співвідповідача, так як вказане право належить лише позивачеві. Разом з цим, на теперішній час Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк», ідентифікаційний номер 23494714, місце реєстрації: 03150, Україна, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, таким чином, відповідачем у справі є неіснуюча юридична особа. При цьому з клопотанням про заміну неналежного відповідача позивач до суду не звертався. Крім того, у п.п. 2-3 позовних вимогах позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстрацію речових прав, проте, оскаржуванні рішення в матеріалах справи відсутні, при цьому з клопотаннями про витребування доказів (реєстраційних справ, тощо) позивач до суду не звертався, своїм правом бути присутнім при розгляді справи та заявити такі клопотання у судовому засіданні не скористався. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 13 ч. 3 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до частини 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Звертаючись до суду з даним позовом Позивач не надав суду належних і допустимих доказів в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, а саме: не надано безумовних доказів належності йому в минулому спірної квартири та доказів існування правовідносин з АТ`Укрсоцбанк». Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи позивач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~на підставі\~повного,\~об`єктивного\~та безпосереднього\~дослідження наявних\~у справі\~доказів,\~з`ясування\~фактичних обставин,\~на які\~сторони посилаються,\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~оцінивши наявні\~у справі\~докази,\~з`ясувавши\~їх достатність\~і взаємний\~зв`язок\~у сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Акціонерного\~товариства "Альфа-банк"\~про визнання\~протиправними та\~скасування рішень\~державного реєстратора задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість.

Outcome: dismissed