Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що у лютому 2021 року зі слів сусідів йому стало відомо про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , залишила на його користь заповіт. В той же час він звернувся до голови села Сімерки із заявою про надання відповідної інформації про наявність чи відсутність заповіту. У лютому 2021 року йому було надано дублікат заповіту [PERSON] , датований 09 березня 1988 року. Відповідно до даного заповіту все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і на що вона матиме за законом право, [PERSON] заповіла йому [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлою [PERSON] . Однак державний нотаріус повідомила про те, що вона відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наданих суду документів просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок [ADDRESS] за померлою [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити, а також не вирішувати питання судових витрат (а. с. 36). Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за відсутності представника Перечинської міської ради та проти позову не заперечив (а. с. 29). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 травня 2018 року (видане повторно) (а. с. 6). Також встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, з чого б\~ воно не складалося, і за що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Даний факт підтверджується заповітом від 09 березня 1988 року, посвідченим секретарем Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Рогулич М.М., зареєстрований в реєстрі за № 10 (а. с. 9). Факт наявності заповіту також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.03.2021 за №63893567 (а. с. 8). Судом встановлено, що згідно з погосподарською книгою власником домогосподарства в [ADDRESS] була [PERSON] . Станом на 17.11.2021 за оформлення спадщини ніхто не звертався (а. с. 48). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 19.02.2021 за №63626678 за померлою [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 7). Відповідно до листа Перечинської державної нотаріальної контори від 10.03.2022 № 38/01-16 позивачу відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 49). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також судом встановлено відсутність державної реєстрації будинку [ADDRESS] . Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Оскільки [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину за [PERSON] , оскільки звернувся до нотаріальної контори протягом встановленого законом строку з моменту, коли він дізнався про наявність заповіту, не відмовилася від спадщини, а тому вважається такими, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормою ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину на житловий будинок в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Що стосується питання розподілу судових витрат, то з врахуванням поданої позивачем заяви, в якій останній просить питання щодо судових витрат не вирішувати, а також положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, суд приходить до висновку, що таке волевиявлення позивача не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

Outcome: approved