Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

09.11.2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до заяви відповідача від 07.10.2016 року на підставі «Положення про порядок призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 управлінням соціального захисту населення Шевченківського районного у місті Дніпрі ради, була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг на період з 01.10.2016 по 31.10.2016 рік у розмірі 1020,58 грн., а потім перераховано в автоматичному режимі в наступних розмірах: з 01.11.2016 по 30.04.2017 рік у розмірі 8315,49 грн.; з 01.05.2017 по 30.04.2018 рік у розмірі 10036,51 грн.; з 01.05.2018 по 30.04.2019 рік у розмірі 11101,30 грн.; з 01.05.2019 по 31.01.2020 рік у розмірі 7769,27 грн. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до управління із заявою, що вона одружена. Враховуючи зазначені обставини, рішенням управління від 03.02.2020 року [PERSON] було припинено надання житлової субсидії з 01.02.2020 року. Таким чином, оскільки відповідач не повідомив структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені в положенні та не подала нової заяви, це призвело до надмірної виплати субсидії відповідачу за період з травня 2018 року по січень 2020 року на загальну суму 18084,15 грн. На час звернення до суду кошти управлінню в добровільному порядку не повернуті, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду та просить стягнути грошові кошти в розмірі 18084,15 грн. Ухвалою суду від 24.11.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 07.10.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Дніпрі ради відповідачу була призначена житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Подаючи заяву, відповідачем надані декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У заяві від 07.10.2016 року відповідача було ознайомлено з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема, зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають) придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн. він зобов`язаний протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. 07.10.2016 року на підставі «Положення про порядок призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 управлінням соціального захисту населення Шевченківського районного у місті Дніпрі ради, була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг на період з 01.10.2016 по 31.10.2016 рік у розмірі 1020,58 грн., а потім перераховано в автоматичному режимі в наступних розмірах : з 01.11.2016 по 30.04.2017 рік у розмірі 8315,49 грн.; з 01.05.2017 по 30.04.2018 рік у розмірі 10036,51 грн.; з 01.05.2018 по 30.04.2019 рік у розмірі 11101,30 грн.; з 01.05.2019 по 31.01.2020 рік у розмірі 7769,27 грн. На виконання рішення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 14.02.2019 року № 5 «Про припинення юридичної особи Управління соціального захисту населення Шевченківського районної у місті Дніпрі ради», враховуючи рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019 року № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» Управління соціального захисту населення Шевченківського районної у місті Дніпрі ради припинило свою діяльність як юридична особа шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до управління із заявою, що вона одружена. Враховуючи зазначені обставини, рішенням управління від 03.02.2020 року [PERSON] було припинено надання житлової субсидії з 01.02.2020 року. Відповідно до розрахунку надміру нарахованої субсидії складається заборгованість за період з травня 2018 року по січень 2020 року на загальну суму 18084,15 грн. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», якою затверджене Положення про порядок призначення житлової субсидії, в редакції від 23.09.2015 р., яка набрала чинності 01.10.2015 р., для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі-за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення, а також у разі зазначення у декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням; договір найму (оренди) житла (за наявності). Відповідно до положень п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р. після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян. Громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. Згідно п.20 Постанови надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Позивачем була автоматично перерахована субсидія без звернення відповідача на новий строк, що підтверджується наданими позивачем розрахунками субсидії. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила, якщо виплата відповідних грошових сум є добровільною та є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату та у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 р. у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). В той же час суд звертає увагу, що призначення субсидії з 2016 року проводилося Управління соціального захисту населення Шевченківського районного у місті Дніпрі ради автоматично без додаткового звернення відповідача із відповідною заявою та декларацією, при цьому Положення №848 покладають на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обов`язок збору необхідної для прийняття рішення про можливість подальшого призначення субсидії інформації, а також відомостей, що можуть вплинути на її розмір. У випадку відсутності будь-яких відомостей, або неможливості отримання інформації в органах державної влади (місцевого самоврядування) структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не позбавлений права на звернення до отримувача субсидії з метою отримання необхідних для призначення субсидії документів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 р. Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000р, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 р., «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008 р., «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009 р.). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 р. і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008 р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 р. та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 р.). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Зі змісту позовних вимог вбачається, що після 01.11.2016 року і до 31.01.2020 року нарахування житлової субсидії проводилось відповідачу автоматично, без подачі ним відповідної заяви та необхідних документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 р. № 329 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів проведення перевірки інформації, необхідної для призначення житлової субсидії та проведення перевірки достовірності даних, отриманих від відповідача, що передбачено Положенням про порядок призначення житлової субсидії. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Суд дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих сум субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не доведено навмисного подання відповідачем недостовірних відомостей або їх приховування, що в свою чергу могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, а отже не доведена недобросовісність відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed