Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,7600 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, та житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку в оформленні спадщини їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася надіслав заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07 вересня 2020 року (а.с.5). Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 20 липня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за №11, встановлено, що [PERSON] все своє майно де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день його смерті заповів [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки,\~площею 2.7600\~га,\~кадастровий номер:\~4823983800:01:000:0545,\~з цільовим\~призначенням -\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташованої на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , який спадкодавець побудував за власні кошти, про те за життя він не зареєстрував належне йому право на будинок відповідно до чинного законодавства. Відповідно до спадкової справи №146/2020 позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законодавством строк. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадкових прав на житловий будинок та земельну ділянку у нотаріальному порядку позивачу відмовлено(а.с.22), із-за відсутності правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №1 (2016-2020рр.), виданої Секретарським старостинським округом Первомайського району Миколаївської області, головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , до дня смерті був [PERSON] (а.с.20). Відповідно до довідки №373 від 11 листопада 2022 року виданої Секретарським старостинським округом Первомайського району Миколаївської області, встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Секретарської сільської ради від 25 грудня 1991 року № 40 "Про визнання права власності на житлові будинку" було визнано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.21). Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого Виробничо-комерційним приватним підприємством "Делен", спадковий житловий будинок побудований в 1975 році (а.с.16-18). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1975 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1975 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Отже, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] як об`єкт права власності - нерухоме майно. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Земельна ділянка площею - 2.7600\~га,\~кадастровий номер:\~4823983800:01:000:0545,\~з цільовим\~призначенням -\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташованої на території\~Секретарської сільської\~ради Кривоозерського\~району Миколаївської\~області належної на праві власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджено даними Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ІІ-МК №004382, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 21 січня 2003 року (а.с.9), та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800425272022 від 29 липня 2022 року(а.с.10-12). Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів\~України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved