Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 30.12.2022 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , однак за вказаною адресою не проживають більше п`яти років. У зв`язку з цим у позивачки виникають проблеми у повній мірі розпоряджатися своїм житловим приміщенням на власний розсуд, нараховуються надмірні комунальні послуги,чим порушуються конституційні права позивачки. Посилаючись на викладене просить \~визнати [PERSON] \~та [PERSON] \~такими,\~що втратили\~право користування\~житловою квартирою\~ [ADDRESS] . Процесуальні дії по справ та аргументи сторін. 05.01.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, призначено справу до розгляду без виклику сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 13.01.2023 року отримали позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження, про що в справі маються розписки, відзиву у справі не надали, за таких обставин суд розглядає справу за наявними доказами. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України\~до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень\~ЦПК України\~надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 277-279 ЦПК України. Згідно вимог ч.1 ст. 7 ЦПК України\~розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій\~статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України\~ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6\~ст .279 ЦПК України\~характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 22.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 6405 [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Це також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією технічного паспорту на квартиру (а.с.9,10). Згідно договору дарування квартири від 16.01.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 42 [PERSON] подарувала [PERSON] частину вказаної квартири (а.с.16). Право власності зареєстровано в КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» 05.03.2008 року (а.с.18). Факт реєстрації [PERSON] \~та [PERSON] \~ за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-12). З актів про відсутність особи за місцем проживання від 28.12.2022 року наданих ПП «Базис» вбачається, що [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровані адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживають, участі в утриманні житла не приймають (а.с.19,20). Відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В п. 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно вимог ч. 4 ст. 156 ЖК Українидо членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~ст. 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України\~№ 475/97-ВР\~від 17.07.1997\~року «Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,4,7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимогст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~156\~ЖК України та ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі виникнення спору між власником та членом сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватись у відповідності з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. За приписами ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, судом на підставі ретельно досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідачі хоча і зареєстровані у вказаному будинку, однак, понад п`ять років у вказаному будинку не проживають, не проявляють інтересу до вказаної квартири, хоч в цьому їм ніхто не перешкоджав, не беруть участі в утриманні вказаного житла, а своєю реєстрацією створюють для власника житла непропорційний та надмірний тягар щодо утримання власності. Відповідно до\~ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, співмірності втручання у право відповідачів, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved