Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

17.02.2022 ПАТ «Харківенергозбут» звернулось до Червонозаводського районного суду м.\~Харкова із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2019 по 01.02.2022 в розмірі 20813,81 грн та понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідно побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua, дані про якого передані від попереднього постачальника АТ «Харківобленерго». За період з 01.02.2019 по 01.02.2022 за вказаною адресою згідно переданих показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 20813,81 грн. Проте, вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідач не сплатив, у зв`язку з чим станом на 01.02.2022 утворилась заборгованість за електричну енергію, яку позивач прохає стягнути з відповідача. Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.\~Харкова, Комінтернівського районного суду м.\~Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.\~Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ від 28.04.2022 до Ленінського районного суду м.\~Полтави з Червонозаводського районного суду м.\~Харкова надійшла справа №\~646/990/22 за згаданим позовом ПАТ «Харківенергозбут». Ухвалою Ленінського районного суду м.\~Полтави від 16.05.2022 відкрито провадження у справі, з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги останній підтримав, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мав. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 31.01.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач ПрАТ «Харківенергозбут» в період з 01.02.2019 по 01.02.2022 надавав послуги з електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , власником вказаної квартири є відповідач [PERSON] . Станом на 01.02.2022 заборгованість за спожиту електричну енергію становить 20813,81 грн. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України визначено, що правами власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, назалежно від волі інших осіб. Власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За вимогами\~ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунками, наданими позивачем, утворилась заборгованість в сумі 20813,81 грн. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про постачання електричної енергії, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат судом вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved