Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] , виданого 10.10.1984 року Головою Кілійського міськвиконкому житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Згідно довідки за вих. № 2 від 07.10.2022 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради, станом на 16.04.1994 року за вищевказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.09.1999 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.03.2000 року, виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1011 спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її чоловік [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з : права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» м. Кілія Кілійського району, розміром 3, 44 умовних кадастрових гектарів. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А-А1» - житловий будинок, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - убиральня, № 1-5 надвірні споруди, по 1/2 частині - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як учасника колгоспного двору. - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого в [ADDRESS] та який складається з: літ. «А-А1» - житловий будинок, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - убиральня, № 1-5 надвірні споруди в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.1964 року Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 316 від 16.11.1963 року, /а.с.11/. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 10.10.1984 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 182 від 13.09.1984 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , відноситься до типу колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , /а.с.12/. Відповідно до технічного паспорту від 24.11.2022 року, складеного ФОП « [PERSON] » встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , складається з: літ. «А-А1» - житловий будинок (загальною площею 160, 7 кв. м., житловою 75, 9 кв. м.), літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - вбиральня, № 1-5 дворові споруди, /а.с.14-18/. Згідно довідки за вих. № 2 від 07.10.2022 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що станом на 16.04.1991 року житловий будинок [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, до складу якого входили: [PERSON] та [PERSON] , /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 225 від 06.09.1999 року, /а.с.9/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2000 року, виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1011 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її чоловік [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» м. Кілія Кілійського району, розміром 3, 44 умовних кадастрових гектарів, /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 250 від 29.04.2013 року, /а.с.8/. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрита спадкова справа № 30/2013. З заявою про відкриття спадщини зверталися [PERSON] , /а.с.25/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~статті\~41 Конституції України\~кожен\~має\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~визначеному законом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~ст. 120 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 123 ЦК УРСР\~доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення\~нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається\~виходячи з рівності часток всіх членів двору\~включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17\~Закону Української РСР «Про власність»\~майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність\~в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст.\~293, ст.\~315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А-А1» - житловий будинок, літ. «Ж» - гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - убиральня, № 1-5 надвірні споруди, по 1/2 частині - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як учасника колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в [ADDRESS] в тому числі 1/2 частина, після смерті батька та 1/2 частина після смерті матері, однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved