Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] в [ADDRESS] , помер її батько [PERSON] , [INFO] . Отримати свідоцтво про смерть у Ізяславському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому [PERSON] просить встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Хрестівка (Кіровське) Донецької області. Ухвалою судді від 27 січня 2023 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити з викладених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Патратій І. В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про слухання справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як встановлено з довідки від 19 березня 2018 року № 101 заявниця [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем перебування [ADDRESS] . За змістом ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як роз`яснено у пунктах 1, 13 постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~року №\~5 в\~порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] являвся батьком заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 квітня 1980 року. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 1998 року Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] являвся громадянином України, проживав у [ADDRESS] . Згідно з даними довідки про причину смерті довідки для отримання допомоги на поховання виданого відділом актового запису громадського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки № 407 від 26.12.2022 [PERSON] дійсно помер [INFO] , причина смерті ішемічна хвороба серця. Відповідно договору-замовлення № 1080 на організацію і проведення поховання та акту прийому передачі наданих послуг від 27.12.2022 року, проведено поховання [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що дійсно громадянин України [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в [ADDRESS] . Встановлення факту смерті батька має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] з метою оформлення спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної\~ради України\~«Про визнання\~окремих районів,\~міст,\~селищ і\~сіл Донецької\~і Луганської\~області тимчасово\~окупованими територіями» визнаються тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області в яких відповідно до Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085 (у\~редакції розпорядження\~Кабінету Міністрів\~України від\~5\~травня 2015\~р.\~№ 428-р)\~ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Кіровськ на даний час м. Хрестівка Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території\~яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Стаття 1,4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» визначено, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч.ч. 1, 4 статті 5\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, сприяти їх залученню до процесів утвердження української національної та громадянської ідентичності. Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно ч. 1 статті 17\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З ст.\~18 Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» слідує, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України,\~у тому\~числі соціальних,\~трудових,\~виборчих прав\~та права\~на освіту,\~після залишення\~ними тимчасово окупованої території. Пункти 1, 2 частини першої статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пункт 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~18\~жовтня 2000\~року №52/5 передбачено,\~що державна\~реєстрація актів\~цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545,\~а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Практика Європейського суду з прав людини відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, що передбачено ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved