Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] , через свого представника [PERSON] , з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивовано тим, що 09.11.2015 року відповідачка [PERSON] отримала від позивача грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн. на ремонт квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій сторони раніше проживали разом. На підтвердженя отриманих коштів відповідачкою було написано розписку від 09.11.2015 року та отримані кошти позивачка зобов`язувалася повернути на першу вимогу позивача. Однак, до цього часу грошові кошти позивачу не повернуто, що стало підставою для звернення до суду із даних позовом, відповідно до якого позивач просив суд стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 250 000,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. 01.03.2021 року на адресу суду надійшла від позивача заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче судове засідання. На адресу відповідачки судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідачкою відзиву на позовну заяву подано не було, однак, остання була присутня в судовому засіданні та вказала, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. За клопотанням сторін, Ухвалою суду від 21.07.2021 року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати за проведення експертизи було покладено на відповідачку [PERSON] . Провадження по справі було зупинено. 16.09.2021 року провадження по справі було поновлено, у зв`язку з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. З метою повного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано з ГУНП у Вінницькій області матеріали кримінального провадження №42016020110000158. Ухвалою суду від 29.06.2022 року цивільну справі було направлено до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення експертизи. Провадження по справі було зупинено. 11.08.2022 року на адресу суду надійшов Рахунок №1634 від 08.08.2022 року на оплату експертних послуг. 22.08.2022 року на адресу відповідачки [PERSON] судом було направлено копію рахунку для оплати експертизи, 28.09.2022 року конверт повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». 05.10.2022 року на адресу суду від Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист про повернення матеріалів цивільної справи без виконання експертизи, у зв`язку з несплатою [PERSON] рахунку для проведення експертизи. Ухвалою суду від 10.10.2022 року провадження по справі було поновлено. 06.12.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідачки: основну суму боргу у розмірі 250 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 87 000,00 грн. та 3% річних у розмірі 14 199,00 грн, а також стягнути понесені судові витрати. Крім того, представником позивача [PERSON] була подана заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 25.01.2023 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на підставі Договору дарування квартири від 27.07.2007 року. В решті вимог відмовлено. Ухвалою суду від 25.01.2023 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог. Підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином. На адресу суду неодноразово надсилала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану. Суд розцінює заяви відповідачки про відкладення розгляду справи як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 09.11.2015 року позивачем було надано відповідачці грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються розпискою, яка складена відповідачкою 09.11.2015 року, з тексту якої вбачається, що [PERSON] зазначила, що вона згідна з тим, що [PERSON] забрав побутову техніку у випадку розриву їхніх стосунків. Також, підтвердила той факт, що [PERSON] вніс значну суму, а саме дав у позику їй і передав особисто в руки 250 000,00 грн. на ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зобов`язувалася повернути кошти на першу вимогу [PERSON] . Оригінал розписки був досліджений судом (а.с.76). 08.12.2020 року [PERSON] звернувся з письмовою вимогою до [PERSON] про повернення наданих коштів у розмірі 250 000,00 грн. 28.12.2020 року вимога була направлена [PERSON] на адресу реєстрації: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.8). У свою чергу, 15.05.2021 року [PERSON] звернулася до сектору дізнання РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що до ВМС ВО надано розписку про заборгованість за її підписом. За даною заявою внесено відомомсті до ЄРДР №12021025010000457 від 15.05.2021 року (а.с.62). Відповідно до Договору дарування квартири від 27.07.2008 року, [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] квартиру номер [ADDRESS] (а.с.209-210). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Таким чином, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. У той самий час за змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Відтак, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При вирішенні справи, суд враховує, що відповідачкою позовні вимоги не визнавалися у повному обсязі. За клопотанням сторін судом була призначена судова почеркознавча експертиза з метою встановлення дійсності написання розписки відповідачкою [PERSON] . Однак, відповідачка самоусунулася від проведення експертизи, шляхом несплати експертних послуг, у результаті чого Ухвала суду про проведення експертизи залишена експертом без виконання. Таким чином, під час розгляду справи знайшло своє підтвердженя факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 250 000,00 грн. що підтверджується Розпискою від 09.11.2015 року, та прострочення виконанння зобов`язання щодо їх повернення. Відповідно дло ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачці Вимогу про повернення грошових коштів, яка відповідачкою була проігнорована. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано суду розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, відповідно до якого: Розрахунок інфляційних втрат: 250 000,00 грн. (основний борг) * 134,8% (рівень інфляції з 01.01.2021 року по 31.10.2022 року) = 337 000,00 грн. (сума з врахуванням інфляційних втрат) - 250 000,00 грн. = 87 000,00 грн. Розрахунок 3% річних: 250 000,00 грн. (основний борг) * 3% річних : 365 (кількість днів у році) * 691 (кількість днів прострочення платежі з 15.01.2021 року по 06.12.2022 року) = 14 199,00 грн. Заперечень щодо наданого розрахунку на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем [PERSON] надано відповідачці [PERSON] грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн., та зобов`язання щодо їх повернення нею не виконано. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 988,60 грн.

Outcome: approved