Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

В травні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при винесенні рішення від 26.04.2022 року по справі № 553/3226/21 за позовом адвоката Беленок Світлани Сергіївни в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саніго», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, судом не було вирішено питання витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та про судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримувала та просила суд її задовольнити. Представник відповідача ТОВ «САНІГО» в судове засідання будучи належним чином повідомленим, неодноразово не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи: приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олена Василівна,\~Приватний виконавець\~Виконавчого округу\~Полтавської області\~Гречин Наталія\~Володимирівна в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.04.2022 року позов адвоката Беленок Світлани Сергіївни в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саніго», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олени Василівни від 17.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 15181, про стягнення з [PERSON] на\~користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саніго» заборгованості в розмірі 26709 грн. таким, що не підлягає виконанню. Питання про судові витрати, понесені позивачем при розгляді справи вирішено не було. Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., що сплачений останньою при подачі позову до суду, та судового збору, що сплачений позивачкою при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. Згідно з п.1, п.2 ч.2\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.21 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17). Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, та користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved