Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В позові зазначено, що позивач є співвласником нежитлового приміщення [ADDRESS] . В 2001 році будинок [ADDRESS] було передано на баланс Вінницької міської ради. 04.05.2016 співвласниками будинку було створено ОСББ «Коцюбинського 37 в м. Вінниці». На прибудинковій території вказаного будинку розташовані будівля котельної та майстерні, які були безпосередньо задіяні в обслуговуванні будинку та належать до спільної власності співвласників будинку. Вказані приміщення були незаконно захоплені відповідачами [PERSON] та [PERSON] , та переобладнані під гаражі. Своїми діями відповідачі позбавили позивача та інших співвласників будинку права спільної сумісної власності на вказані допоміжні приміщення, на право користування, наприклад приміщенням колясочної або іншим допоміжним приміщенням, яке можливо було обладнати для задоволення потреб співвласників. При цьому, вказані особи отримали спірні приміщення у постійне користування від БУ-6 ст. Вінниця Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання. В 2016 році відбулося списання багатоквартирного будинку [ADDRESS] з балансу департаменту житлового господарства Вінницької міської ради, в зв`язку зі створенням ОСББ. При цьому списання вказаних допоміжних приміщень не відбулося, оскільки вони не перебували на балансі департаменту житлового господарства Вінницької міської ради. ОСББ не вчиняє жодних дій, спрямованих на повернення вказаних приміщень у співвласність мешканців будинку. На думку позивача, це викликано тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] входять до складу правління ОСББ. Одночасно позивачу стало відомо, що Вінницькою міською радою вчиняються дії, щодо визнання спірних приміщень безхазяйним майном. Позивач вважає, що цим порушуються її права та права інших співвласників будинку. З огляду на викладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Просила суд усунути перешкоди в користуванні вказаними допоміжними приміщеннями будівлі котельні та майстерні будинку за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов`язання співвласників [PERSON] та [PERSON] звільнити свід незаконного утримання допоміжними приміщеннями будівлі котельні та майстерні будинку забезпечивши вільний доступ до них та повернути їх до попереднього стану, зокрема, демонтажу перестінку, відновлення дверей та вікон приміщення; зобов`язати ОСББ «Коцюбинського, 37 у м. Вінниця» прийняти на баланс допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві спільної сумісної власності та не підлягає додаткових реєстраційних дій прав власності відповідно до законодавства. Крім цього, позивач просила зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради припинити дії щоду допоміжними приміщення будівлі котельні та майстерні будинку за адресою: [ADDRESS] як до безхазяйної нерухомої речі, шляхом звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасуванню реєстрації зазначених приміщень як нерухомої безхазяйної речі (за наявності такої реєстрації) та визнання права співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] на спільну сумісну власність на допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку яка не підлягає додаткових реєстраційних дій прав власності відповідно законодавства. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. (а.с. 83) До суду надійшов відзив представника відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради, у якому він заперечує проти задоволення позову, та зазначає, що господарська будівля - колишня слюсарна майстерня будинку не перебуває в матеріалах інвентарної справи та облікових даних. Передача допоміжнихі приміщень будівлі котельні та майстерні будинку ОСББ «Коцюбинського, 37 у м. Вінниця» не проводилась. Вказані споруди не є об`єктом комунальної власності. На момент подання відзиву не вирішено питання визнання вказаних приміщень безхазяйними. (а.с.95-99) У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду від ОСББ «Коцюбинського, 37 у м. Вінниця» відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку не є спільним майном співвласників будинку, оскільки відсутня інформація щодо власника вказаних приміщень, а документи на згоду користування вказаними приміщеннями знаходяться у [PERSON] та [PERSON] . Відсутні правовстановлюючі документи які б підтверджували належність вказаних приміщень до багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Вказані приміщення знаходяться на території, що не є прибудинковою територією будинку [ADDRESS] . Крім цього, відсутнє підтвердження факту, що спірні приміщення призначені для обслуговування більше одного житлового чи нежитлового приміщення будинку [ADDRESS] . Вказане свідчить про підстави для відмови в задоволенні позову. (а.с.127-129) [PERSON] і [PERSON] надали суду відзиви на позовну заяву. У них вказали, що 01.11.2001 Жмеринською дистанцією цивільних споруд водопостачання Південно-Західної залізниці було надано згоду [PERSON] та [PERSON] у постійне користування підсобного приміщення демонтованої котельної, яке за призначенням БУ-6 не використовується і знаходитьсяв дворі будинку - [ADDRESS] . 04.05.2016 КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації " було виготовлено технічні паспорти на гаражі у дворі будинку. Таким чином, твердження позивача про те, що приміщення майстерні та котельної були незаконно захоплені [PERSON] та [PERSON] не відповідають дійсності, тому просили у позові відмовити. (а.с.134, 137) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2022 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 172) Представник позивача [PERSON] \~- адвокат Смірнов С.С.в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відмовився від позовної вимоги, я вкій позивач просила зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради припинити дії щодо будівлі приміщень котельні та майстерні будинку за адресою: [ADDRESS] як до безхазяйної нерухомої речі, шляхом звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасуванню реєстрації зазначених приміщень як нерухомої безхазяйної речі (за наявності такої реєстрації) та визнання права співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] на спільну сумісну власність на допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку яка не підлягає додаткових реєстраційних дій прав власності відповідно законодавства. Представник відповідача ОСББ «Коцюбинського 37 м. Вінниця» - Мезенева О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Крім цього повідомила, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] постійно не проживає, зареєстрована та проживає у м. Жмеринка. Заперечувала проти твердження позивача про порушення її прав та прав інших співмешканців будинку на користування допоміжними приміщеннями будівлі котельні та майстерні будинку та необхідністю переобладнати їх під, наприклад, колясочну, оскільки мешканцями вказане питання не піднімалось, а колясочні і так обладнані в кожному під`їзді. Представник відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради Петренко К.В. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Надав пояснення, що котельня давно не використовуються за призначенням. Належні йому та [PERSON] гаражі знаходяться не в приміщенні котельні, а в окремих будівлях, позначених на плані, як гаражі. Його гараж - це окреме приміщення, яке прибудовано до котельні. Приміщення розділені капітальною цегляною стіною, в якій відсутній вхід з гаражу до котельні. Майстерні, як такої ніколи на території будинку не було, а були сараї. Приміщення, зазначені в позові не можуть бути спільною власністю мешканців будинку, оскільки вони на баланс ОСББ не передавалися, не є допоміжними приміщеннями будинку та не перебувають на прибудинковій території. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 16.01.2023 заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він є безпідставний та необгрунтований. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи,\~інвентарної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 рішення виконавчого комітету міської ради №2454 від 28.12.2001 «Про затвердження актів приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці», затверджено акт приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади 63 квартирний житловий будинок по [ADDRESS] який перебуває на балансі Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання. (а.с. 103). Приміщення котельні та майстерні у вказаному рішенні відсутні. Відповідно до акту приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність затвердженого рішенням виконкому Міської ради №2454 від 28.12.2001 житлового будинку по [ADDRESS] , приміщення котельні та майстерні у вказаному акті відсутні. (а.с.104-107) Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2092 від 15.09.2016 «Про списання багатоквартирних будинків з балансу департаменту житлового господарства», доручено департаменту житлового господарства Вінницької міської ради здійснити списання багатоквартирних будинків з балансу згідно з додатком 2, відповідно до Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №301 від 20.04.2016. (а.с.108) В додатку 2 до рішення виконкому міської ради від 15.09.2016 №2092, в п.4 зазначено будинок [ADDRESS] . (а.с.110) Відповідно до акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 30.09.2016, спірні приміщення котельні та майстерні у вказаному акті відсутні, таким чином їх не було списано з балансу Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради. (а.с.111-112) Відповідно до відповіді Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання від 01.11.2001 №628, БУ-6 ст. Вінниця Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання надало згоду на постійне користування [PERSON] та [PERSON] підсобним приміщенням демонтованої котельні, яке за призначенням БУ-6 не використовується і знаходиться в дворі будинку по [ADDRESS] . (а.с.135) Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №31388468 від 21.09.2011, нежиле приміщення, офіс-магазин в житловому багатоквартирному будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . (а.с.26) [PERSON] неодноразово зверталася до відповідачів з запитами, в яких просила надати інформацію про правові підстави володіння [PERSON] і [PERSON] допоміжними приміщеннями будівлі котельні та майстерні будинку. Крім цього, позивач зверталась з запитами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області та Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради. (а.с.27-57) ОСББ повідомило позивачу, що допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку не знаходяться на прибудинковій території будинку [ADDRESS] , що вони не є спільною сумісною власністю мешканців будинку, а також те, що вони не були передані на баланс ОСББ та не списані з балансу ВМР. Виконавчим комітетом Вінницької міської ради позивачу було надано відповіді, з яких випливає, що передача спірних приміщень ОСББ «Коцюбинського №37 в м. Вінниці» не проводилась при списанні багатоквартирного будинку з балансу житлового господарства Вінницької міської ради, спірні споруди не перебували на балансі Вінницької міської ради, а також те, що департаментом житлового господарства Вінницької міської ради не проводилось відчуження спірних приміщень. Додатково було повідомлено, що проводяться заходи з підготовки процедури постановки об`єкта на облік, як безхазяйного. Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради у відповідь на звернення позивачу було повідомлено, що у допоміжнихі приміщеннях будівлі котельні та майстерні будинку не виконуються будівельні та/або підготовчі роботи. Крім цього, [PERSON] і [PERSON] отримали згоду на постійне користування приміщеннями демонтованої котельні від 01.11.2001 БУ-6 ст. Вінниця Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання. (а.с.73-75) Отримавши вказані відповіді, позивач 15.02.2021 звернулась з запитом до БУ-6 ст. Вінниця Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання, в якому просила повідомити, чи перебували на балансі БУ-6 ст. Вінниця спірні приміщення, та чи надано БУ-6 с. Вінниця дозвіл [PERSON] та [PERSON] на користування вказаними приміщеннями. (а.с. 75а) Згідно з відповіддю на запит від 18.02.2021 ТУ БМЕС-2-7/245 від ВСП «Жмеринське ТУ» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», станом на 18.02.2021 спірні приміщення на балансі підрозділу не перебувають, інформація щодо передачі приміщень відсутня. Житловий будинок [ADDRESS] в 2001 році переданий до комунальної власності м. Вінниця. (а.с.76) Згідно з відповіддю Департаменту комунального майна Вінницької міської ради №06-00-013-4709 від 01.02.2021, за інформацією КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», господарська будівля колишня слюсарна майстерня, не перебуває в матеріалах інвентарної справи та облікових даних. Під час прийняття житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання, згідно з рішенням виконавчого комітету міської ради №2454 від 28.12.2001 «Про затвердження актів приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці» вказані у зверненні господарські будівлі та споруди не увійшли до акту, а тому не є об`єктом комунальнї власності. (а.с.102) Як вбачається з плану, доданого до технічного паспорту на гараж в дворі будинку [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] , КП ВМБТІ 18.05.2016, збудований гараж прибудований до котельної, не має доступу до приміщення котельної, він відділений від неї суцільною стіною. (а.с.136-140) Відповідно до плану, доданого до технічного паспорту на гараж в дворі будинку [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] КП ВМБТІ 04.05.2016 збудований гараж прибудований до гаража, яким користується [PERSON] , та не має доступу до приміщення котельної, він відділений від неї гаражем [PERSON] (а.с.149-154) Згідно відповіді філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2022, будинок [ADDRESS] , та все майно, що стосувалось даного будинку, знаходилось у володінні АТ «Укрзалізниця» в особі ВСП Жмеринське ТУ філії «БМЕС». На момент передачі даного будинку у власність Вінницької міської ради в 2001 році демонтована котельня не перебувала на балансі АТ «Укрзалізниця» взагалі. Це підтверджується тим, що під час передачі вказаного будинку Вінницькій міській раді в складі будинку котельня не міститься. Таким чином .лист про надання права користування вказаним приміщенням не має юридичної сили. Котельня демонтована, що свідчить про те, що вона не виконувала жодної функції, а отже не була призначена для обслуговування іншого майна, зокрема будинку [ADDRESS] . (а.с.212) З матеріалів інвентарної справи №425 на будинок [ADDRESS] встановлено, що гаражі, якими користуються відповідачі [PERSON] та [PERSON] не знаходяться у приміщенні котельної чи майстерні. З матеріалів інвентарної справи встановлено, що вказані гаражі були переобладнані з приміщень сараїв, а не майстерні. Вказані приміщення не сполучені з котельною. Гараж [PERSON] прибудовано до капітальної цегляної стіни котельні. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи та схеми розташування будівель по [ADDRESS] проходу з гаража [PERSON] в котельню немає. . Згідно статті 5 (ч.1,2)\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно положень ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, частина друга\~статті 382 ЦК України\~визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво-або багатоквартирному будинку. Зокрема, за власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на встановлення порядку користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Усі зазначені об`єкти становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені вони для постійного обслуговування і забезпечення відповідної експлуатації всього будинку. У той же час законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення. Згідно зі\~статтею 1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. У рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пункту 2\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку. Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Такі висновки підтверджуються й у рішеннях Конституційного Суду України, а саме, у Рішенні від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням про офіційне тлумачення положень пункту 2\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~та за конституційним поданням про офіційне тлумачення положень статей\~1,\~10\~цього\~Закону\~(справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у\~Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво-або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку. Нежилі приміщення, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя\~статті 4 ЖК УРСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. Тобто, для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19), постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 201/4974/16-ц, постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 640/11909/19. Тому, ключовим є визначення правового статусу спірного приміщення у багатоквартирному будинку, а саме встановлення того, чи відноситься воно до допоміжного чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку. З аналізу зазначених вище нормативно-правових актів можна зробити висновок, що основним при визначенні статусу приміщення слід вважати його функціональне призначення. Отже, допоміжне приміщення має слугувати для: 1) забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку; 2) забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Відповідно до системного аналізу вказаних вище норм права та правових позицій вищезазначених судів, необхідним критерієм для розмежування допоміжного приміщення від нежитлового є: -\~\~\~\~\~\~\~\~функціональне призначення; - місця розташування; -\~\~\~\~\~\~\~\~загальна характеристика сукупності властивостей таких приміщень; -\~\~\~\~\~\~\~\~спосіб і порядок їх використання. Судом встановлено, що приміщення котельні, для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, а також експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку не використовуються, та є самостійним об`єктом нерухомого майна. Котельня не знаходяться на прибудинковій території будинку [ADDRESS] , не є спільною сумісною власністю мешканців будинку, також не була передана на баланс ОСББ. Обладнання котельні демонтовано, тому котельня не виконує функцій по обслуговуванню потреб експлуатації житлового будинку\~ [ADDRESS] , чи потреб його окремих мешканців. Доказів зворотного суду надано не було. Суд також враховує, що приміщення котельні не перебувало на балансі АТ «Укрзалізниця» та, відповідно, не було включено до складу будинку [ADDRESS] ні при передачі його в комунальну власність в 2001 році, ні при списанні з балансу Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради. З цього можна зробити висновок, що приміщення котельні не було та не є частиною будинку [ADDRESS] , як допоміжне чи нежитлове приміщення, не відносяться до житлового будинку\~ та є окремим об`єктом майна, а тому мешканці квартир даного будинку, зокрема, позивач, не є співвласником цього приміщення. Відповідно до генерального плану (схеми) від 21.11.1951, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи №425 на будинок [ADDRESS] , біля вказаного будинку, у його дворі знаходиться будівля котельної та [ADDRESS] , позначене як "майстерня" на плані відсутнє. До приміщення котельної з двох боків прибудовані будівлі, позначені на плані як сарії. Відповідно до схеми розташування будівель по [ADDRESS] від 18.05.2016, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи №425, біля вказаного будинку, у його дворі знаходиться будівля котельно, сараї, та гаражі [PERSON] , позначене як "майстерня" на плані відсутнє. До приміщення котельної з двох боків прибудовані будівлі, позначені на плані як гаражі. Твердження позивача, що котельня та майстерня, якої не було і немає на плані, знаходяться на прибудинковій території будинку [ADDRESS] суд сприймає критично, з огляду на наступне. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що територія навколо будинку [ADDRESS] була виділена та має чіткі межі, а також те, що на неї наявна будь-яка містобудівна чи землевпорядна документація. В матеріалах інвентаризаційної справи на вказаний будинок, яка була досліджена в судовому засіданні, подібна документація також відсутня. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити межі прибудинкової території будинку [ADDRESS] , та, відповідно, факт знаходження котельні на прибудинковій території вказаного будинку. Судом встановлено, що гаражі, якими користуються [PERSON] та [PERSON] не перебувають у приміщенні котельні. Гараж [PERSON] прибудований до капітальної стіни приміщення котельні, та є ізольованим приміщенням з окремим входом. Як вбачається з матеріалів інвентарної справи, зайняті [PERSON] та [PERSON] приміщення позначені як сараї (пізніше перекласифіковані в гаражі), не відносяться до котельної та ніколи не були позначені як «майстерня». Таким чином, твердження позивача про те, що [PERSON] та [PERSON] незаконно утримують приміщення котельної та майстерні не відповідають дійсності, оскільки вказані особи користуються зовсім іншими приміщеннями, які не зазначені в позовних вимогах позивача. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Крім цього, щодо твердження позивача, що відповідачі порушують права позивача та інших співмешканців на користування та володіння спірними приміщеннями, які можливо було б переобладнати, наприклад, під колясочні, суд сприймає критично, з огляду на таке. Дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] не можуть порушувати права позивача та інших співвласників будинку, оскільки їхні гаражі не знаходяться в приміщенні котельні, тим більше неіснуючої майстерні. Крім того, приміщення котельні не є спільною власністю мешканців будинку. Воно не є допоміжним приміщенням. Колясочні обладнані в кожному під`їзді будинку. Матеріали справи не містять доказів, що мешканці будинку звертались зі скаргами чи пропозиціями до ОСББ чи інших органів, щодо переобладнання котельні та неіснуючої майстерні в колясочну чи інші допоміжні приміщення. Щодо вимоги, в якій позивач просить зобов`язати ОСББ «Коцюбинського, 37 у м. Вінниця» прийняти на баланс допоміжні приміщення будівлі котельні та майстерні будинку за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві спільної сумісної власності та не підлягає додаткових реєстраційних дій прав власності відповідно до законодавства, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 У "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Суд звертає увагу, що приміщення котельної, як було встановлено вище, не відноситься до будинку [ADDRESS] , є окремим об`єктом нерухомого майна, не є спільною власністю співмешканців будинку, власник вказаного приміщення відсутній, а тому ОСББ не має можливості прийняти вказане приміщення на свій баланс. Також суд звертає увагу, що з досліджених матеріалів не встановлено наявність приміщення майстерні. Окремо суд звертає увагу, що чинним законодавством не встановлений порядок прийняття на баланс ОСББ житлового комплексу або його частини. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коцюбинського 37 м. Вінниця», [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету Вінницької міської ради про усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщенням будівлі котельні та майстерні будинку є необгрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed