Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 25 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом огляду місця події, схемою до протоколу огляду місця події, протоколами огляду транспортних засобів та протоколами допиту свідків. Згідно звіту № 3799/01/14 від 17 січня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] , становить у розмірі 155332,14 грн. Крім того, позивачем понесено матеріальні збитки з оплатою послуг штраф майданчика у розмірі 120,00 грн., оплатою послуг евакуатора у розмірі 400,00 грн., оплатою послуг з експертного дослідження у розмірі 400,00 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 156 382,14 грн., моральну шкоду у розмірі 60 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору. 25 січня 2017 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 19 липня 2017 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про прийняття зустрічного позову відмовлено. 31 серпня 2017 року ухвалою суду постановлено апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року повернути апелянту. 01 листопада 2017 року ухвалою суду витребувано у Києво-Святошинського районного суду Київської області належним чином завірені матеріали адміністративної справи № 369/7039/14-п відносно [PERSON] . 18 грудня 2017 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повернуто відповідачу. 03 березня 2018 року постановою Апеляційного суду міста Києва ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 16 травня 2018 року ухвалою суду визнано заявлений представником відповідача [PERSON] - [PERSON] відвід головуючому судді необґрунтованим, провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зупинено, справу передано для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. 21 травня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відвід судді Арапіної Н.Є. відмовлено. 23 травня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 17 вересня 2018 року ухвалою суду залучено Публічне акціонерне товариство «Оранта» (04080, вул. Турівська, 31, м. Київ) до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, 17 вересня 2018 року ухвалою суду залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» (02160, просп. Возз`єднання, 15, оф. 100, м. Київ) до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Також 17 вересня 2018 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди прийняти до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги відповідач мотивувала тим, що 25 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2015 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року щодо [PERSON] скасовано, провадження у справі закрито. У мотивувальній частині зазначено, що висновки суду про винуватість є передчасними і суперечать вимогам закону. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача [PERSON] , який грубо порушив вимоги заборонного дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а також вимогам пункту 13.9 (б) ПДР України-швидкість руху автомобіля була більш ніж 50 км/год. Відповідач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового переламу ключиці зі зміщенням уламків, закриту черепно мозкову травму, СГМ, закрита травма грудної клітки, автомобілю було завдано значні механічні ушкодження. 27 грудня 2013 року відповідачу проведена операція МОС пластики на лівій ключиці, внаслідок чого вона знаходилася на стаціонарному лікуванні з 27 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року та амбулаторному лікуванні до 21 березня 2014 року. В період проходження реабілітації відповідачем здійснено оплату: рентгенографії у розмірі 1084,50 грн.; консультації невропатолога - 320,00 грн. та 417,00 грн.; доплер сканування внутрішньочерепних судин - 350,00 грн.; доплер сканування судин шиї - 350,00 грн. на загальну суму 2521,50 грн. Після необхідної реабілітації постала необхідність проведення операції по видаленню пластин, вартість якої складає 31512,00 грн. У зв`язку з находженням в період з 27 грудня 2013 року по 21 березня 2014 року на лікуванні відповідач втратила заробітну плату. Так, заробітна плата на час дорожньо-транспортної пригоди становила у розмірі 12200,00 грн. За грудень 2013 року відповідачем отримано заробітну плату у розмірі 10536,36 грн., за січень-лютий 2014 року не отримано заробітну плату; у березні 2014 року отримано у розмірі 3197,20 грн. Отже, втрачена вигода за період непрацездатності становить: грудень 2013 року - 1663,64 грн.; січень 2014 року - 12200,00 грн.; лютий 2014 року - 12200,00 грн.; березень 2014 року - 9002,80 грн., а всього 35 066,44 грн. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 10 січня 2014 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає у розмірі 91 961,05 грн. Вартість визначення матеріального збитку складає у розмірі 2000,00 грн. Крім того, відповідно до консультаційного висновку - вартості матеріального збитку складає у розмірі 270 250,12 грн. Отже, матеріальна шкода, яка завдана неправомірними діями відповідача складає у розмірі 339 350,12 грн. Просить стягнути у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 339 350,06 грн. (а.с.85-88, том 1). 07 листопада 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 25 квітня 2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової автотехнічної експертизи задоволено повністю: призначено по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Як повинен був діяти водій автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] в ситуації, щодо дорожній обстановці, відповідно до правил дорожнього руху? Як повинен був діяти водій автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] в ситуації, щодо дорожній обстановці, відповідно до правил дорожнього руху? Чи мав водій автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] технічну можливість запобігти зіткнення в ситуації, щодо дорожньої обстановки? Чи мав водій автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] технічну можливість запобігти зіткнення в ситуації, щодо дорожньої обстановки? Чи відповідали дії водія автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху? Чи відповідали дії водія автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху? Чи знаходяться дії водія автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди? Чи знаходяться дії водія автомобіля марки Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди? Чи технічно обґрунтовані пояснення водіїв зазначених вище транспортних засобів щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди? У разі порушення водієм автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] та водієм автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] Правил дорожнього руху України, який з пунктів зазначених Правил, порушених водіями є грубим у порівняння з іншим? 26 березня 2021 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 23 червня 2021 року ухвалою суду клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено повністю: призначено по цивільній справі за позовом судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Який розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 25 грудня 2013 року? Яка вартість автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] в пошкодженому стані після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 грудня 2013 року? 04 січня 2022 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 01 лютого 2022 року ухвалою суду постановлено направити цивільну справу № 755/548/17 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України для проведення судової автотоварознавчої експертизи, яка призначена відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року. Провадження у справі № 755/548/17 зупинити на час проведення судової автотоварознавчої експертизи, яка призначена відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року. Судову автотоварознавчу експертизу проводити з урахуванням даних, що автомобіль марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] знаходиться за адресою: 08520, вул. Польова, 2-а, смт. Борова, Фастівський район, Київська область. 24 жовтня 2022 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 15 лютого 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача у судове засідання підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу марки «Skoda Octavia» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус». Зустрічні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Відповідач первісні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вина [PERSON] підтверджується висновками експертизи. Підтримала зустрічні позовні вимоги. Пояснила, що отримала тілесні ушкодження, проходила лікування з 27 грудня 2013 року по 14 січня 2014 року. Відповідно до полісу № АЕ 1268555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] застраховано у Відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (у теперішній час Публічне акціонерне товариство «Оранта»), до страхової компанії не зверталася. Транспортний засіб не відремонтовано. Представник відповідача [PERSON] підтримала пояснення відповідача. Додатково пояснила, що вина відповідача не встановлена. Представник відповідача [PERSON] підтримав пояснення представника відповідача [PERSON] . Додатково пояснив, що автомобіль позивача є фізично знищеним. Представники третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» та Публічного акціонерного товариства «Оранта» у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] (а.с. 41, том 1). 25 грудня 2013 року на а/д Київ-Одеса 24+600 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 139, том 1). 05 грудня 2014 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 120-121, том 1). 06 лютого 2015 року постановою Апеляційного суду Київської області постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасовано, а провадження по справі закрито (а.с. 122, том 1). Згідно звіту № 3799/01/14 про оцінку автомобіля «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] від 17 січня 2014 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] становить у розмірі 95 649,32 грн., вартість відновлювального ремонту становить у розмірі 155 332,14 грн. (а.с. 9-31, том 1). Позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту у розмірі 155 332,14 грн. Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язана сплатити потерпілому вартість відновлювального ремонту у розмірі 155 332,14 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідача не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16. Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. 06 лютого 2015 року постановою Апеляційного суду Київської області постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасовано, а провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Відповідач не визнала свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальну шкоду та надала висновок експертного дослідження № 51ат від 14 вересня 2015 року, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] повинна була керуватися вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Hyundai ix-35» д/н [NUMBER] [PERSON] експертом з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 ПДР; в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] Тучков повинен був керуватися вимогами п.12.9 (б) та забороненого дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» ПДР України; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] експертом з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам забороненого дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» ПДР України, а також вимогам п.12.9 (б) ПДР України, якщо швидкість руху даного транспортного засобу була більшою, ніж 50 км/год; причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] [PERSON] вимогам забороненого дорожнього знака 3.25 «Обгін заборонено» ПДР України та невідповідність дій водія автомобіля марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] [PERSON] вимогам п.10.1 ПДР України (а.с. 141-144, том 2). Позивач під час судового розгляду справи подав клопотання про призначення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи з метою встановлення вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 15676/19-52/6509/21-52 від 11 березня 2021 року: 1. Відповідь на питання докладно викладено у дослідницькій частині. 2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Octavia» [PERSON] з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.9. б), 12.3. ПДР України. 3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai іх-35» [PERSON] , з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 та вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», 5.17.1 «Напрямки руху по смугах» Розділу 33 ПДР України. 4. В даній дорожній обстановці, що викладена в наданих на дослідження матеріалах справи, технічна можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля «Hyundai іх-35» [PERSON] полягала в дотриманні вказаним водієм автомобіля Hyundai іх-35» вимог п.п. 10.1, 10.4 і дорожніми знаками 4.1 «Рух прямо», 5.17.1 «Напрямки руху по смугах» Розділу 33 ПДР України. 5. Вирішити поставлене питання щодо наявності у водія автомобіля «Skoda Octavia» [PERSON] технічної можливості уникнути пригоди (зіткнення з автомобілем «Hyundai іх-35») шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху, експертним (розрахунковим) шляхом, за наданим на дослідження обсягом матеріалів, не можливо з причин наведених в дослідницькій частині. 6,7,8,9. Враховуючи наявний факт контактування даних транспортних засобів (автомобіля «Hyundai іх-35» та автомобіля «Skoda Octavia»), з врахуванням параметрів руху даних транспортних засобів перед пригодою, що були встановлені з наданих на дослідження матеріалів справи, дії водія автомобіля «Hyundai іх-35» [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1,10.4, і дорожніми знаками 0 4.1. «Рух прямо» та ШШ 5 .17.1. «Напрямки руху по смузі» Розділу 33 ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В категоричній формі оцінити дії водія автомобіля «Skoda Octavia» [PERSON] відносно вимог п.п. 12.9. б), 12.3 ПДР, та відповідно встановити причинний зв`язок між його діями та виникненням даної пригоди (автомобіля «Skoda Octavia» та автомобіля «Hyundai іх-35») не видається за можливе з причин наведених в дослідницькій частині. 10. Вирішення даного питання за його формулюванням є прерогативою судових органів, і може бути вирішено на підставі оцінки всіх матеріалів справи і даного висновку, а тому виходить за межі компетенції експертів в тому числі (а.с.79-87, том 3). Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 082232 [PERSON] 25 грудня 2013 року близько 23 години 00 хвилин, на автодорозі Київ - Одеса 24 км + 600 м, де організовано тимчасовий рух, рухаючись в напрямку м. Одеса в крайній правій смузі на автомобілі марки "Hyundai", д/н [NUMBER] , ігноруючи вимоги дорожнього руху, а саме знак 4.1 «Рух прямо», проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною перед перестроюванням в ліву смугу та початку виконання маневру розвороту на дорозі для автомобілів у невстановленому для цього місці, не переконалась, що це буде безпечно і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, як наслідок, не надала перевагу в русі автомобілю марки "Skoda Octavia", д/н [NUMBER] , який рухався у лівій смузі в попутному напрямку, а саме, наздоганяючи автомобіль "Hyundai", д/н [NUMBER] . В результаті чого, допустила зіткнення між автомобілями. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.п. 2.3 «б»; 1.5, 10.1, 10.7 ПДР України і здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с 139, том 1). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 Правил дорожнього руху України). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б Правил дорожнього руху України). Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Розворот забороняється: a) на залізничних переїздах; б) на мостах, шляхопроводах, естакадах і під ними; в) у тунелях; г) за видимості дороги менше 100 м хоча б в одному напрямку; ґ) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті; д) на автомагістралях, а також на дорогах для автомобілів, за винятком перехресть і місць, позначених дорожніми знаками 5.29 5.29 "Місце для розвороту" та 5.30 5.30 "Зона для розвороту". Судом оглянуто належним чином завірені матеріали адміністративної справи № 369/7039/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, яка, зокрема, містить письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] та свідків дорожньо-транспортної пригоди. Зі змісту письмових пояснень [PERSON] вбачається, що 25 грудня 2013 року приблизно о 22-30 год. вона знаходилась в с. В. Поштова. При цьому вона керувала автомобілем Hyundai ІХ-35 р.н [NUMBER] . Виїхавши з с. В. Поштова, їй необхідно було рухатися в напрямку м. Києва. Для цього вона виїхала на а/д Київ-Одеса та почала рухатися в бік м. Одеса, щоб знайти ділянку для розвороту. Проїхавши деяку відстань, вона виїхала на ділянку дороги, де проводиться ремонтні роботи. Тобто напрямок руху на м. Одеса був закритий та для руху у казаному напрямку потрібно було виїжджати на смугу, призначену для руху в напрямку м. Київ, де було організовано тимчасовий рух. їхала вона не швидко, оскільки шукала місце для розвороту. Під час руху її автомобіль розташовувався в крайній правій смузі у напрямку м. Одеса. Позаду її автомобіля їхав вантажний автомобіль типу фура. Під час руху вона дорожньою розмітки не бачила, тому орієнтувалась по ширині дороги. Також вона бачила дорожній знак обмеження швидкості «50» км/год., напрямок руху дві смуги в сторону м. Одеса та одна смуга у напрямку м. Києва та знак проведення ремонтних робіт. Знаку, який би дозволяв розворот, вона не пам`ятає. Рухаючись у вказаному напрямку, вона помітила кишеню для розвороту з лівої сторони. Перед виконанням розвороту вона впевнилась, що в попутному та у зустрічному напрямках автомобілі не рухаються. Увімкнувши лівий поворот, вона почала маневр розвороту в ліво, щоб заїхати в кишеню та розвернутися у напрямку м. Києва. Виїхавши на ліву смугу та продовжуючи повертати, вона відчула сильний удар в ліву передню сторону свого автомобіля. При цьому світла фар з ліва від себе вона не бачила (а.с. 160-162, том 1). Згідно письмових пояснень [PERSON] 25 грудня 2013 року, проїхавши «Південне кладовище» на а/д Київ-Одеса та доїжджаючи до ділянки дороги, де раніше мався розворот, він раптово помітив, як з-за передньої частини їдучої по переду його в правій смузі вантажівки, з права на ліво, на його смугу виїжджає автомобіль типу позашляховика марки Hyundai сріблястого кольору. Він встиг лише поставити ногу на педаль гальм як відбулось зіткнення між передньою частиною його автомобіля та передньою лівою частішою позашляховика. Від удару його автомобіль кинуло ліворуч на зустрічну смугу та сам автомобіль розвернуло у протилежному напрямку (а.с. 158-159, том 1). Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] 25 грудня 2013 року у вечірній період часу він на автомобілі DAF д.н. [NUMBER] прямував з м. Києва у напрямку м. Одеса. Попереду нього рухався автомобіль «Hyundai» д.н. [NUMBER] , а в лівому ряду рухався автомобіль марки «Skoda» д/н [NUMBER] . Водій автомобіля Hyundai включив лівий поворот та різко повернув ліворуч на розворот, в результаті чого відбулося зіткнення. На його думку водії автомобіля «Skoda» не міг уникнути зіткнення, оскільки водій автомобіля «Hyundai» чомусь виконувала розворот з крайнього правого положення та досить несподівано (а.с. 183-186, том 1). У письмових поясненнях свідок [PERSON] пояснив, що 25 грудня 2013 року він заступив на добове чергування по оформленню ДТП в межах Києво-Святошинського району Київської області. Близько 23-00 год. від оперативного чергового Києво-Святошинського РВ надійшло повідомлення про те що на а/д Київ-Одеса, неподалік «Південного кладовища», сталася дорожньо-транспортна пригода. Виїздом на місце пригоди було встановлено, що на 24-му км а/д Київ-Одеса, на ділянці дороги де проводиться ремонт, зіткнулось два легкові автомобілі. З того що він бачив на місці пригоди та те, що пояснили йому водій автомобіля Skoda Octavia і водій фури, він зрозумів, що водій автомобіля Hyundai ІХ- 35 намагалась розвернутися у напрямку м. Києва з правої смуги у напрямку м. Одеса, а автомобіль Skoda Octavia в цей час рухався у попутному напрямку в лівій смузі до м. Одеса. При цьому трапилось зіткнення між вказаним автомобілями. Однак відповідного дорожнього знаку, який би дозволяв розворот, на даній ділянці встановлено не було. Хоча у місці ДТП малась кишеня для розвороту з лівої сторони у напрямку м. Одеса. Однак кишеня призначалась для розвороту до проведення ремонтних робіт на даній ділянці (а.с. 187-189, том 1). У письмових поясненнях свідок [PERSON] пояснив, що 25 грудня 2013 року виїздом на місце пригоди ними було встановлено, що автомобіль Hyundai ІХ-35 знаходився в лівій смузі у напрямку м. Одеса. При цьому він розташовувався під кутом до проїзної частини, передньою стороною звернутий дещо до лівого краю проїзної частини у напрямку м. Одеса та дещо до м. Києва. Вказаний автомобіль мав пошкодження передньої бокової лівої частини та заднього бамперу. За даним автомобілем, на смузі руху у напрямку м. Києва, розташовувався автомобіль Skoda Octavia з механічними пошкодженнями передньої частини. Інших пошкоджень він не пригадує, оскільки минуло багато часу. Чи мався на даній ділянці дорожній знак 5.26. «Місце для розвороту» він точно не пригадує, оскільки минуло багато часу. На даній ділянці точно малась кишеня для розвороту транспорту, яка розташовувалась ліворуч у напрямку м. Одеса. Однак дана кишеня була призначена для розвороту до проведення ремонтних робіт на даній ділянці. Оскільки в місці де трапилась ДТП було організовано тимчасовий рух у зв`язку з ремонтом дороги, то на його думку, розвертатися там не можна було (а.с. 190-192, том 1). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що ДТП трапилась на ділянці а/д Київ-Одеса, де проводились ремонтні роботи. Напрямок руху до м. Одеса був закритим та на місці пригоди мались одна смуга в напрямку м. Києва та дві смуги в напрямку м. Одеса. На місці пригоди перебували два пошкоджені автомобілі. Один з них легковий - Skoda Octavia, який знаходився на смузі для руху у напрямку м. Києва, але як той розташовувався відносно смуги, він не пригадує. Інший автомобіль був типу позашляховика чи кросовера, світлого кольору, марки він вже не пригадує. Вказаний автомобіль мав пошкодження передньої лівої частини кузова. Автомобіль стояв під кутом здається на лівій смузі для руху в напрямку м. Одеса. Передня частина була звернута до лівого краю дороги (а.с. 193-195, 196-198, том 1). Згідно протоколу огляду технічного стану автотранспорту від 26 грудня 2013 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyundai ix-35» д\\н [NUMBER] отримав пошкодження передній бампер, переднє ліве крило, передня ліва дверця, переднє ліве колесо, задній бампер, передня ліва фара (а.с. 154, том 2). Згідно протоколу огляду технічного стану автотранспорту від 26 грудня 2013 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] отримав пошкодження - деформована вся передня частина авто, праве переднє та заднє крило, задній бампер, задня права дверця ( а.с. 156, том 2). В схемі дорожньо-транспортної події, з якою погодилися обоє учасників дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано положення транспортних засобів після зіткнення, що узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та з поясненнями учасників події, свідків. (а.с. 153, 201-202, том 1). Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідають фактичним обставинам цієї події і свідчать про те, що між порушенням [PERSON] п.п. 2.3 «б»; 1.5, 10.1, 10.7 Правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів є прямий причинний зв`язок і її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доводиться проаналізованими вище доказами. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. Відповідно до полісу № АЕ 1268555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Hyundai ix-35» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у Відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (у теперішній час Публічне акціонерне товариство «Оранта»), строк дії до 11 квітня 2014 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю -100000,00 грн., шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза - нуль (а.с. 24, том 3). Відповідно до полісу № АС 4473345 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу марки «Skoda Octavia» державний номерний знак [NUMBER] застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Статус», строк дії до 15 вересня 2014 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю -100000,00 грн., шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 25, том 3). Однак судом встановлено, що позивач не звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодуванням, а тому із розміру матеріальної шкоди підлягає відрахуванню страхове відшкодування у межах ліміту, визначеного полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 4473345 у розмірі 49 000,00 грн. з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні наполягав, що автомобіль позивача є фізично знищеним. Питання щодо шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регулюються статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами) (далі - Закон № 1961). Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961 транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 30.2 ст. 30 Закону № 1961 встановлено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 зазначив наступне: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку № СЕ-19-22/14502-АВ від 04 жовтня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», номер кузова [NUMBER] , 2008 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 25 грудня 2013 року складає 93688,40 грн.; вартість колісного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», номер кузова [NUMBER] , 2008 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] в пошкодженому стані після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 грудня 2013 року станом на 25 грудня 2013 року складала 10 000,27 грн. (а.с. 6-42, том 4). Однак, відповідачем не надано суду належних чи допустимих доказів, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Skoda Octavia» з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість до пошкодження, а тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для визнання транспортного засобу марки «Skoda Octavia» фізично знищеним. Зі змісту позовних вимог вбачається, що для відшкодування завданої матеріальної шкоди відповідач зобов`язана сплатити потерпілому вартість відновлювального ремонту у розмірі 155 332,14 грн. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат. Тому предметом доказування є обставини, що підтверджують оплату вартості відновлювального ремонту. Проте позивачем не надано доказів оплати суми вартості відновлювального ремонту, яка зазначена у звіті № 3799/01/14 про оцінку автомобіля «Skoda Octavia» д/н [NUMBER] від 17 січня 2014 року, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 23 червня 2021 року судом задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Згідно висновку № СЕ-19-22/14502-АВ від 04 жовтня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», номер кузова [NUMBER] , 2008 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 25 грудня 2013 року складає 93 688,40 грн. Вирішуючи питання допустимості доказів на предмет дотримання вимоги про отримання інформації з визначених законом засобів доказування, з дотриманням порядку збирання, представлення і дослідження доказів (іншими словами, дотримання процесуальної форми доказування), суд дійшов висновку про допустимість доказу - висновку експертизи. Висновок експертів містить докладний опис процесу проведених досліджень та їх результатів, зазначення застосованих методів (методик) дослідження, посилання на ілюстрації. На поставлене судом питання надано відповідь по суті, яка є повною, зрозумілою, вичерпною та науково обґрунтованою. З огляду на викладене, позовні вимоги щодо відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню частково у розмірі 44 688,40 грн. з вирахуванням страхового відшкодування у межах ліміту, визначеного полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 4473345 (93 688,40 грн - 50 000,00 грн.-1 000,00 грн. (франшиза). В решті вимог відмовити. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 60 000 грн. 00 коп. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням та фактичним знищенням транспортного засобу. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial