Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Керівник Теребовлянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 139754,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.03.2022 у справі №606/2101/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.272, ч.2 ст.272 КК України. З вироку слідує, що невиконання [PERSON] вимог нормативних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку, що мав місце 20.10.2019, внаслідок якого малолітній потерпілий [PERSON] був уражений електричним струмом та отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Таким чином, [PERSON] порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.272 КК України. Вирок суду 26.04.2022 набрав законної сили. Згідно з інформацією КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради потерпілий [PERSON] з 22.10.2019 по 16.12.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії (шокова) 16 ліжко-днів та у відділенні для лікування дітей з опіками та відмороженнями 39 ліжко-днів. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 139754, 41 грн. Вказана сума витрат відповідно до статті 1206 ЦК України повинна бути відшкодована відповідачем як особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.08.2022 позовну заяву було залишено без руху, вказано недоліки заяви та надано строк на їх усунення. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представники Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили позов задовольнити. У судове засідання прокурор Теребовлянської окружної прокуратури Яловіца Н.П. не з`явилась, однак подала суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Варода П.Б. у судове засідання не з`явились, представником відповідача на електронну адресу суду було подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, вказано, що позовні вимоги відповідач визнає частково на суму 104505, 62 грн, решту суми позовних вимог відповідач не визнає. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої\~статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.03.2022 у справі №606/2101/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.272, ч.2 ст.272 КК України. З вироку слідує, що невиконання [PERSON] вимог нормативних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку, що мав місце 20.10.2019, внаслідок якого малолітній потерпілий [PERSON] був уражений електричним струмом та отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Таким чином, [PERSON] порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.272 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №729 від 20.05.2022, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії (шокова) 16 ліжко-днів та у відділенні для лікування дітей з опіками та відмороженнями 39 ліжко-днів з 22.10.2019 по 16.12.2019. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 139754, 41 грн. Відповідно до п. 1.1 статуту Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2020 №207 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2021 №2565, Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Підприємство) є закладом охорони здоров`я, неприбутковим Підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва, віднесеним до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підпорядкованим Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Департамент охорони здоров`я). Засновником та власником Підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада (далі Власник). Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не зверталося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] та не заперечує, щодо пред`явлення цивільного позову прокуратурою, що вбачається з листа №832 від 22.06.2022. Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.06.2022 №061-3989/10 на запит Теребовлянської окружної прокуратури, заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування хворого ( [PERSON] ) не здійснювалися, в тому числі позови з вказаного питання не подавалися. Також з листа Теребовлянської окружної прокуратури за вих. № 1318ВИХ-22 від 16.08.2022 вбачається, що прокуратура зверталась до Голови Київської міської ради, директора Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), директора Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з повідомленням про те, що прокуратура має намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 139754,41 грн. Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзац 2 частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Викладені обставини свідчать про наявність у керівника Теребовлянської окружної прокуратури права на вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як визначено в частині першій статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з частиною третьою статті 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Крім цього, методологія та порядок обліку фактичних витрат закладів охорони здоров`я у зв`язку з наданням послуг з медичного обслуговування, які враховуються під час розрахунку єдиних тарифів та коригувальних коефіцієнтів на медичні послуги, визначені Методикою розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування, затвердженою постановою КМУ № 1075 від 27.12.2017. Ця Методика спрямована на забезпечення стандартизації та уніфікації підходів до обліку витрат у закладах охорони здоров`я та встановлення базових принципів універсальної національної системи розрахунку вартості послуг з медичного обслуговування, фінансування яких забезпечується за рахунок бюджетних коштів. Згідно з формулою розрахунку середньої вартості ліжко-дня у клінічному відділенні така вартість визначається шляхом ділення загальної вартості клінічного відділення після виконання покрокового розподілу витрат на загальну кількість ліжко-днів у клінічному відділенні. Згідно пункту 5 Методики метод покрокового розподілу витрат «зверху донизу» передбачає проведення економічних розрахунків, результатом яких є розподіл усіх витрат закладу охорони здоров`я (як прямих, так і непрямих) - від адміністративних та допоміжних підрозділів (центрів витрат) до основних клінічних відділень (центрів витрат), для яких розраховується кінцева середня вартість одиниці медичної послуги (виписаний пацієнт, ліжко-день у стаціонарному відділенні лікарні, амбулаторне відвідування тощо) на основі критеріїв розподілу витрат, перелік та порядок застосування яких визначаються МОЗ. Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Методики для забезпечення необхідного рівня стандартизації та точності розрахунків до обов`язкового переліку прямих витрат відносять: витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування; витрати на лікарські засоби; витрати на технічне забезпечення та обслуговування (поточний ремонт) високовартісного обладнання; комунальні витрати за можливості прямого віднесення. Згідно з інформацією КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради потерпілий [PERSON] з 22.10.2019 по 16.12.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії (шокова) 16 ліжко-днів та у відділенні для лікування дітей з опіками та відмороженнями 39 ліжко-днів. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 139754, 41 грн. Крім того, на запит представника відповідача КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради 21.12.2022 за №2126 було надано детальний розрахунок вартості ліжко-дня перебування пацієнта [PERSON] по відділенням, розрахованої у відповідності до Постанови КМУ №1075 від 27.12.2017 «Про затвердження Методики розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування», так 1 ліжко-день у відділенні реанімації та інтенсивної терапії (шокова) становить 6797,35 грн, у тому числі: заробітна плата 4078,41 грн, медикаменти 1699,34 грн, харчування - 67,98 грн, енергоносії 203,92 грн, інші 747,70 грн; 1 ліжко-день у відділенні для лікування дітей з опіками та відмороженнями становить 794,79 грн, у тому числі: заробітна плата 476,88 грн, медикаменти 206,65 грн, харчування - 67,98 грн, енергоносії 23,85 грн, інші 19,43 грн. Загальна вартість лікування складає 139754,41 грн, в тому числі у відділеннях: реанімації та інтенсивної терапії (шокова) 16 л/д*6797,35=108757,60 грн; для лікування дітей з опіками та відмороженнями 39 л/д*794,79=30996,81 грн. Також, згідно відповіді КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради №232 від 06.02.2023 на запит прокурора щодо інформації, які саме витрати закладом віднесено до інших витрат згідно розрахунку наданого раніше на лікування [PERSON] , який з 22.10.2019 по 16.12.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у закладі повідомлено, що розрахунок вартості 1-го ліжко-дня включає, окрім заробітної плати, медикаментів, харчування, енергоносіїв, витрати закладу, а саме: витратні матеріали, оплата послуг, видатки на відрядження, лабораторні дослідження. Відповідно до інших витрат віднесені всі супутні витрати діяльності закладу та структурних підрозділів. Відповідач та його представник не заперечували обставин щодо перебування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , винним у вчиненні якого визнано [PERSON] , на лікуванні у КНП «Київська міська клінічна лікарня №2» Виконавчого органу Київської міської ради з 22.10.2019 по 16.12.2019, при цьому позовні вимоги відповідач визнав частково на суму 104505,62 грн. Суд враховує, що до позовної заяви долучено вказані вище довідки-розрахунки, які складено відповідно до положень Порядку та Методики. На противагу цьому представником відповідача не надано жодних інших розрахунків, які б спростовували зазначений прокурором розмір витрат та свідчили б про необґрунтованість розрахунку вартості ліжко-днів та загальної вартості лікування. Відтак, приймаючи до уваги, що між протиправними діями відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні у медичному закладі є прямий причинний зв`язок, а надані суду докази доводять вартість витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що прокурором доведено наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь держави коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у сумі 139754,41 грн. Відповідно до статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин першої, другої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких підстав,\~дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати 2481 грн судового збору.

Outcome: approved