Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Алтинівській сільській раді Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 14. Спільні діти на час подання позову до суду повнолітні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені, хоча проживають за однією адресою, спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачем. Спору щодо поділу спільного майна на даний час немає. Згоди щодо розірвання шлюбу через органи ДРАЦС між ними не досягнуто. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 1). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, судові витрати по справі просить розподілити між сторонами (а.с. 15). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 14 грудня 1991 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Алтинівською сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 14. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 6). Спільних дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрата любові, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння між ними. Від відповідача не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу звернення до відділу ДРАЦС із заявою про розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність повернення [PERSON] 50 відсотків сплаченого нею судового збору при поданні позову до суду, тобто 496 грн. 20 коп. коп. у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України 496 грн. 20 коп. - половина суми понесених нею і документально підтверджених витрат на сплату судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved