Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

у суді зареєстрована заява [PERSON] , в якій вона клопоче про надання їй права на шлюб із [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своєї заяви зазначає, що вона не досягла шлюбного віку. Із [PERSON] склались дуже теплі і щирі стосунки, виникло взаємне і щире почуття любові і поваги один до одного. На час звернення до суду заявник є вагітною. Заявник не досягла шлюбного віку, встановленого частиною 1 ст. 22 Сімейного кодексу України. Реєстрація шлюбу повністю відповідає її інтересам. Законний представник не має заперечень щодо реєстрації нею шлюбу. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила надати їй право на шлюб, так як це відповідає її інтересам та інтересам її дитини. Вказує, що Із [PERSON] склались дуже теплі і щирі стосунки, виникло взаємне і щире почуття любові і поваги один до одного. [PERSON] підтримав заяву [PERSON] і просив таку заяву задовольнити, так як це відповідає інтересам заявника та його інтересам, а також інтересам їх майбутньої дитини. Вказує, що він працює і здатен фінансово забезпечувати сім"ю. [PERSON] просила задовольнити заяву, оскільки реєстрація шлюбу відповідає інтересам її доньки. Дослідивши вимоги заяви, заслухавши заявника, враховуючи позицію учасників, викладену під час судового розгляду, визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню, суд дійшов висновку, що вимоги заявлені неповнолітньою [PERSON] підлягають задоволенню та їй необхідно надати право на шлюб із [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла 16-річного віку, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Заявник народилася [INFO] . На момент розгляду справи у суді їй виповнилось 17 років. Заявник та повнолітній [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, оскільки вони мають взаємні почуття любові один до одного та бажають створити сім`ю. Чекають спільну дитину, що підтверджується довідкою КНП „Пологовий будинок" Чернігівської міської ради № 32 від 31.01.2023 (а.с.15). Заявник та [PERSON] підтримують спільний побут за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 22 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] (матір заявника) не заперечує проти шлюбу доньки, оскільки шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла 16 років, права на шлюб (ст. 23 Сімейного кодексу України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у Цивільному кодексі України (ч. 2 ст. 34). У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 17 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, як і перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 Сімейного кодексу України, судом не виявлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб відповідає інтересам неповнолітньої заявниці, суд приймає рішення про задоволення заяви.

Outcome: approved