Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 0026/069091-ZP від 31.07.2012 року у розмірі 155912,34 грн. за період з 29.01.2019 року по 14.07.2021 року, з яких 3% річних становить 134079,79 грн., інфляційні збитки 21332,55 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис здійснений з порушеннями Закону України «Про нотаріат» та чинного законодавства України, з огляду на те, що із наданих документів неможливо встановити реальність боргу, строки виникнення боргу та розрахунки, нотаріус не перевірив та не встановив, коли розпочався перебіг строку позовної давності. На адресу позивача не надсилалися та не отримувалися ним жодні повідомлення письмові вимоги, що свідчить про невиконання третьою особою вимог закону. Зазначає, що заявлені вимоги відповідача не є безспірними, пройшов строк позовної давності, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 22 вересня 2021 року, зареєстрований за номером 8383, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів на загальну суму 155912,34 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Представником відповідача суду наданий відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити, виходячи з наступного. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів , які з переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену у виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, які б свідчили про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після подання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом з тим, законодавцем не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа № 161/6092/18-ц. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховним Судом України в Постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15 висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У зв`язку з наведеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн., 454,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином повідомленим по день та час розгляду справи, свого представника для участі у судовому засіданні не напарив, причини його неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова О. М., у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 8382 від 22 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом стст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 листопада 2021 року, винесену приватним виконавцем Олійником О.І. у виконавчому провадженні ВП № 67540728, відкритого на підставі виконавчого напису № 8382, виданого 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~встановлено,\~що для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням\~приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18\~ЦК,\~ст.ст.\~50,\~87,\~88\~закону «Про\~нотаріат» захист\~цивільних прав\~шляхом учинення\~нотаріусом виконавчого\~напису полягає\~в тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~в стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить\~протилежного.\~Тобто боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~у судовому\~порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Однак, представником відповідача жодним чином не підтверджена та не надано жодних доказів на підтвердження факту наявності безспірної заборгованості, яка підлягала би стягненню з боржника [PERSON] за кредитним договором № 0026/069091-ZP від 31.07.2012 року у розмірі 155912,34 грн. за період з 29.01.2019 року по 14.07.2021 року, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а отже судовий збір в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Як зазначає представник позивача, витрати позивача на отримання правничої допомоги склали 7000,00 грн. Представник відповідача просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на необґрунтованість заявлених витрат, оскільки вони, на думку представника відповідача значно перевищують одноденну середню заробітну плату та не підтверджуються жодними доказами, про що подана відповідна заява. Згідно з ч.8ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником відповідача - адвокатом Івасиним О.Р. було надано договір про надання правничої допомоги від 06 грудня 2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Кейс Партнерс Інтернешнл» в особі директора Івасина О.Р., акт прийому-передачі надання правничої допомоги від 13 грудня 2021 року на суму 7000,0 грн., укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Кейс Партнерс Інтернешнл» в особі директора Івасина О.Р., які суд приймає до уваги, як належні докази по справі. Згідно з розрахунком суми витрат на правничої допомогу, позивачем витрачено на оплату послуг адвоката за складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця 1000,00 грн., за підготовку та подання позовної заяви 4000,00 грн., за підготовку та подання заяви про застосування заходів забезпечення позову -2000,00 грн., а всього 7000,00 грн., що повністю узгоджується з сумою, зазначеною у акт прийому-передачі надання правничої допомоги від 13 грудня 2021 року. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, суд частково приймає до уваги доводи, викладені в заяві представника відповідача про зменшення судових витрат, та, враховуючи складність справи та час, витрачений адвокатом на виконання робіт, вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 3000,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved