Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

01.02.2023 [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В заяві зазначив, що він є сином померлого [PERSON] , [INFO] . Батько заявника помер [INFO] у віці 73 років, внаслідок шлунково-кишкової кровотечі, що підтверджується копією Лікарського свідоцтва про смерть № 6 від 18.01.2023 видане лікарською установою тимчасово окупованого Російською Федерацією смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області. Місцем смерті [PERSON] зазначено смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, Україна. Свідоцтва про смерть заявнику не видавали. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Літятин Бережанського району Тернопільської області, який помер [INFO] в с. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, Україна. Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином, через канцелярію суду заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог ч.2 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявника, його представника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] виданого органом 2320 від 16.10.2020 року гр. [PERSON] народився [INFO] в місті Георгіївськ Ставропільського краю Російської Федерації та має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] та має рнокпп [NUMBER] . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 20.03.1996 року гр. [PERSON] народився [INFO] в с. Літятин Бережанського району Тернопільської області та мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.1975 року в м. Георгіївсь ГорЗАГС, актовий запис № 5, батьком [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] та може бути заінтересованою особою, оскільки встановлення факту смерті впливає на його права, обов`язки чи законні інтереси. Згідно з копією Лікарського свідоцтва про смерть від 18 січня 2023 року № 6, виданого у лікарні на тимчасово окупованій території України, а саме лікарською установою тимчасово окупованого Російською Федерацією смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Місцем смерті [PERSON] зазначено: смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, Україна. Причиною смерті зазначено - шлункова-кишкова кровотеча. Свідоцтва про смерть заявник не отримував, оскільки позбавлений такої можливості через окупацію смт. Якимівки Мелітопольського району Запорізької області. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції від 01.01.2023) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Разом із тим, у заявника відсутні оригінали вказаних документів, оскільки вони залишились на тимчасово окупованій території, і можливості в їх отриманні немає через ведення воєнних дій. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану такого факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Абзацом 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п. ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визначених законодавством України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Зокрема, Європейський суд у рішенні, яке ухвалено 18 грудня 1996 року у справі «Лоізіду проти Туреччини», зазначив, що презумпція, закладена у статті 1 Конвенції, може обмежуватися винятковими обставинами, зокрема коли державі не дають змоги здійснювати свої повноваження на частині її території. Це може бути наслідком військової окупації збройними силами іншої держави, яка ефективно контролює зазначену територію, військових дій або повстання, дій іноземної держави на підтримку створення сепаратистської держави на території зазначеної держави. Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Також, відповідно до Постанови ВС України від 23.11.2022 року у справі 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22) відмова у відкритті провадження про встановлення факту народження, смерті на тимчасово окупованій території України з підстав попереднього не звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, неотримання відмови у проведенні державної реєстрації народження та необхідності подальшого оскарження такої відмови у порядку адміністративного судочинства не ґрунтується на положеннях чинного законодавства оскільки встановлення такого факту саме судом безпосередньо передбачено у статті 317 ЦПК України, яка не вимагає від заявників вчинення інших дій перед зверненням до суду з відповідною заявою, тобто надає можливість відразу звернутися до будь-якого суду цивільної юрисдикції. Висновок про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 по справі № 759/5313/21 (провадження № 61-20540св21). Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі - Перелік) на виконання постанови КМУ від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Відповідно до п. 4 Розділу ІІ зазначеного Переліку окупованою територією вважається увесь Мелітопольський район Запорізької області. Тому з огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті батька у заявника є об`єктивні перешкоди. Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть його батька, який помер [INFO] в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, Україна, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved