Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

у серпні 2022 року позивачка [PERSON] , через адвоката Туголукова О.Є. (ордер а.с.29,30), звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 6» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій незаконними, зміну дати звільнення, відшкодування моральної шкоди, стягнення судових витрат. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року справу за підсудністю передано для розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва (а.с.34). Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи від 07 жовтня 2022 року, головуючою суддею у справі визначено суддю А.В. Слободянюк (а.с.40). Позовна заява мотивована тим, що з 13 лютого 2020 року позивачка працювала на посаді заступника директора з економічних питань на підприємстві відповідача Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 6» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 01 березня 2022 року подала заяву про звільнення за угодою сторін з 01 березня 2022 року, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Відповідачем не було надано для ознайомлення наказу про звільнення та не повернуто трудову книжку. На запит адвоката, відповіддю № 105 від 20 травня 2022 року відповідач надав належним чином завірену копію наказу про звільнення № 57/2-к від 01 квітня 2022 року, в якому вказано дату звільнення з 01 квітня 2022 року за угодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. У позові вказується, що сторонами відповідно до заяви позивачки від 01 березня 2022 року було погоджено дату звільнення з 01 березня 2022 року. З метою позасудового вирішення спору нею відправлялась заява про виправлення описки у наказі про звільнення, вказавши правильну дату звільнення - 01 березня 2022 року. Відповіді відповідачем не було надано, не було надано і копії наказу про внесення змін до наказу про звільнення № № 57/2-к від 01 квітня 2022 року, що підтверджувало б зазначення правильної дати звільнення. Позивачка просить суд визнати дії відповідача Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 6» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо невиправлення описки в наказі про звільнення, невидачі трудової книжки, неознайомлення позивача при звільненні з наказом про звільнення, незаконними; змінити дату звільнення з 01 квітня 2022 року на 01 березня 2022 року. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. та понесені судові витрати. За текстом позовної заяви судові витрати полягають у сплаті судового збору та 75 000,00 грн., які будуть понесені із наданням правовою допомоги. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.42,43). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивачки [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.87-89). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року прийнято відмову позивачки [PERSON] від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди (а.с.111-114). 29 листопада 2022 року до суду від представника відповідача адвоката Титикала Р.С. (ордер а.с.68-69) надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позову, вказано наступне. Заяву про звільнення за угодою сторін позивачкою було подано в кінці березня 2022 року, наказ про її звільнення видано 01 квітня 2022 року. Однак позивачка ставить питання про внесення змін до наказу про звільнення, вказавши минулу дату (01 березня). Роботодавець не може зазначати дату звільнення, що мале місце до подання заяви працівника про звільнення. 24 лютого 2022 року Указом Президента України на території України введено воєнний стан. У м. Києві тривали бої, введено комендантську годину. Підприємство відповідача продовжувало працювати. Від початку повномасштабного вторгнення до України, у тому числі з 01 березня позивачка, займаючи посаду заступника директора з економічних питань, на роботі не з`являлась, не виключно, що з міркувань безпеки. На телефонний зв`язок не виходила із співробітниками підприємства. У заяві про звільнення за угодою сторін працівник ставить бажану дату звільнення, яке може співпадати з датою подачі заяви, а роботодавець, розглядаючи таку заяву, вирішує задовольнити чи ні. У даному випадку директором підприємства отримано заяву позивачки про звільнення наприкінці березня 2022 року. Позивачкою не надано переконливих доказів стосовно того, що заява про звільнення нею була подана саме 01 березня 2022 року. З приводу неознайомлення при звільненні позивачки та невидачі трудової книжку у відзиві на позов вказується, що 24 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2136-1Х «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до ч.2 ст.1 даного Закону вводяться обмеження конституційних прав і свобод; відповідно до ст.7 Закону у період воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівне зберігання відповідних документів в районні проведення бойових дій визначається роботодавцем. Також, листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставину військову агресію РФ проти України. Для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремих податковим та /чи іншім зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Представник відповідача зазначає, що в Указі Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 визначено, що у зв`язку із введенням в України воєнного стану, тимчасово на період дії правового режиму і воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи громадян. У відзиві також вказується, що у березні 2022 року директором Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 6» було виявлено ймовірні порушення порядку працевлаштування працівників підприємства, безпідставне нарахування та виплата заробітної плати. За результатами звернення із заявою до правоохоронних органів з приводу вказаних фактів зареєстровано кримінальне провадження № 12022100040001053 від 11 травня 2022 року. Крім того, після звернення позивача до суду із даним позовом, відповідач також виявив відсутність на підприємств особових справ та трудових книжок, в тому числі і відносно [PERSON] , що також слугувало підставою звернення до правоохоронних органів. Так, з приводу зникнення особових справ, трудових книжок, зареєстровано кримінальне провадження за № 12022105040002346 від 11 листопада 2022 року. Тому, як заначено у відзиві відсутній факт протиправних дій відповідача, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. (а.с.47-54). 14 грудня 2022 року позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив, у якій остання вказує, що заяву про звільнення з 01 березня 2022 року вона особисто надала до відділу кадрів, після чого заяву було передано начальником відділу кадрів директору Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 6». Отже, заява про звільнення було подано вчасно, а не «заднім числом». Позивачкою вказується, що окрім телефонного зв`язку, відповідачу було відомо її електрону адресу та адресу постійного місця проживання. Позивачкою вказується також, що оскільки у заяві нею вказано дату звільнення з 01 березня 2022 року, це свідчить про подання заяви про звільнення саме 01 березня 2022 року (а.с.74-80). У запереченнях на відповідь позивачки на відзив на позов від 26 грудня 2022 року, представник відповідача наводить доводи проти позовної заяви, які було викладено у відзиві на позов, наголошуючи на тому, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів подання заяви про звільнення саме 01 березня 2022 року (99-102). Справа судом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положення ст.274 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed