Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

У вересні 2022 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 14.08.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №396. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя з відповідачем не склалося: через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутності взаєморозуміння при вирішені побутових проблем у них виникали сварки, які з рештою призвели до втрати почуття кохання та фактичного припинення шлюбних відносин. Вже тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, не ведуть спільне господарство. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Зазначила, що між нею та чоловіком склалися вкрай неприязні стосунки, у зв`язку із з чим з лютого 2022 року вони перестали проживати разом, не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть. За таких обставин примирення між ним та відновлення сім`ї не можливі. Також зазначила, що впродовж наданого судом часу на примирення порозуміння між ними не відбулося, чоловік не намагався примиритися, та вона цього не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що дійсно з лютого-березня 2022 року вони з дружиною фактично припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Через категоричну позицію дружини, яка не бажає відновлювати стосунки він і не намагався примиритися з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2013 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що складено відповідний актовий запис №396. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Станом на даний час між сторонами склалися неприязні стосунки, з лютого 2022 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Впродовж наданого сторонам часу на примирення відновлення сім`ї не відбулося. Як зазначила позивач вона не бажає відновлювати стосунки з відповідачем та перебувати з ним у шлюбі. При цьому, відповідач суду пояснив, що впродовж наданого часу на примирення він і не намагався відновити стосунки з позивачкою, з огляду на її категоричну позицію проти примирення. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, а також позицію відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved