Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання бездіяльності протиправною та скасування заборгованості. Позов мотивований тим, що 04.12.2009 між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Споживач) було укладено договір №15041558 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір). Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві наймачеві (власнику) квартири та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою : [ADDRESS] . Згідно з п. 2 Договору предметом Договору є послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. В 2012 році КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» проводило планову повірку засобів вимірювальної техніки гарячої води в квартирі позивача. З 16.01.2014 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.01.2014 р., реєстровий №92), відповідно до якого є споживачем послуг КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». 06.02.2019 р. контролером Прокоф`євою складено акт на предмет зняття контрольних показників гарячої води в квартирі позивача. Так, на лічильнику №186167 зафіксовано показник 569 м3 , а на лічильнику №186028 1111 м3. Також в акті вказано, що його складено в присутності представника споживача [PERSON] та нібито відображено підпис останньої. Однак, таку кількість гарячої води позивач не спожив за лютий 2019 р., тому звернувся в усному порядку до відповідача з проханням про перерахунок розміру заборгованості. На таке звернення позитивної відповіді так і не отримав. Згідно з актом метрологічних досліджень від 19.11.2020 р. в водомірну лабораторію КП «Вінницяоблводоканал» доставлено бригадою слюсарів водолічильник КВ15№186167 з показником 621 м3 (дата виготовлення 2009р.) в зв`язку з сумнівами в роботі від споживача [PERSON] . Згідно із заключенням лічильник перевищує допустиму похибку; механічних пошкоджень не виявлено при зовнішньому і внутрішньому огляді; відрегулювати неможливо, тому лічильник підлягає списанню. Згідно з актом №157 прилад обліку води 2009 року випуску зав. № 186167 з показником 621 м3 непридатний до експлуатації та ремонту через те, що перевищує допустиму похибку. Згідно з актом метрологічних досліджень від 19.11.2020 р. в водомірну лабораторію КП «Вінницяоблводоканал» доставлено бригадою слюсарів водолічильник КВ15№186028 з показником 745 м3 (дата виготовлення 2009р.) в зв`язку з сумнівами в роботі від споживача [PERSON] . Згідно із заключенням лічильник перевищує допустиму похибку (неможливо відрегулювати); прилад обліку підлягає списанню. Згідно з актом №158 прилад обліку води 2009 року випуску зав. № 186028 з показником 745 м3 непридатний до експлуатації та ремонту через те, що перевищує допустиму похибку. 25.11.2020 р. позивач повторно звернувся до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про перерахунок заборгованості за лютий 2019 року. До заяви [PERSON] додав акти від 19.11.2020 р. про непридатність до експлуатації та ремонту приладів обліку води. На звернення позивача відповідач повідомив, що акт, наданий позивачем, не може бути прийнятий до уваги, тому що він суперечить вимогам законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності. Зазначено, що в листопаді 2020 року було зроблено коригування згідно з фактичними показниками лічильників, які були зняті інженером відділу контролю якості 05.11.2020 р. Однак, з нарахованою сумою заборгованості за послуги з центрального гарячого водопостачання за лютий 2019 року у розмірі 135162,20 грн. позивач не погоджується, вважає що вона виникла з вини відповідача, а тому підлягає скасуванню. Згідно з ухвалою суду від 03.11.2022 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлений про відкриття провадження з направленням копії позовної заяви з додатками, подав відзив на позов з наданням доказів, якими обгрунтовуються заперечення. У відзиві, зокрема, зазначено про те, 06.02.2019 року було здійснено вихід уповноваженим представником КП ВМР «ВМТЕ» для зняття контрольних показників вузлів розподільного обліку, за результатом якого складено акт щодо зняття контрольних показників та зафіксовано на лічильнику № 186167 показник 569 м куб., а на лічильнику № 186028 - 1111 м куб., разом з цим зауважень щодо роботи приладів обліку та/або показань Споживачем не відображено у акті, що посвідчений підписами представника виконавця комунальної послуги та Споживачем. Вдруге, а саме 05.11.2020 року було складено акт за підписом представника виконавця комунальної послуги та Споживача щодо зняття контрольних показників та зафіксовано, що на лічильнику № 186167 показник становить 621 м куб. (тобто є більшим на 52 м куб.), а на лічильнику № 186028 743 м куб. (тобто виявлено менший показник на 368 м куб., ніж був знятий 06.02.2019), що слугувало підставою для проведення відповідних коригувань відповідно до зафіксованих Сторонами показників лічильників, що посвідчено підписами сторін та підтверджує відсутність зауважень та/або сумнівів щодо правильності показань квартирних приладів обліку. У подальшому, Споживач не звертався на адресу підприємства з заявою щодо сумнівів у правильності показань лічильників, а отже, відсутні підстави вважати показання квартирних вузлів обліку, зафіксовані сторонами, як невірні. 30.10.2020 р. було зроблено повірку лічильників води № 186028 та № 186167, про що свідчать відповідні свідоцтва, з яких вбачається, що засоби вимірювальної техніки відповідають вимогам Методики повірки лічильників води та визнані придатними до користування, що підтверджує те, що на момент зняття контрольних показників, а саме 06.02.2019 та 05.11.2020 лічильники працювали правильно та коректно обліковували послугу з гарячого водопостачання. Щодо наданих Позивачем Актів метрологічних досліджень від 19.11.2020 (за підписом, в тому числі, [PERSON] , що суперечить вимогам законодавства) КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» зазначає, що вони не є доказами, що б підтверджували несправність лічильників, оскільки складені всупереч Наказу Мінекономрозвитку від 08.02.2016 № \~ \~ \~ \~193 "Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів" тому, що не засвідчені відбитком повірочного тавра та не відповідають вимогам, встановленої Наказом № 193, форми довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Також відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі щодо скасування нарахування за лютий 2019 року, тому що станом на момент звернення до суду сплив строк позовної давності (оскільки Позивач мав звернутися до суду до 31.03.2022). \~ \~ \~ \~Представник позивача\~подала відповідь\~на відзив,\~в якому,\~зокрема,\~зазначила про\~те,\~що в обґрунтування відсутності у відповідача обов`язку щодо здійснення періодичної повірки лічильників відповідач наводить норму ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за\~своєчасність проведення\~періодичної повірки,\~обслуговування та\~ремонту (у\~тому числі\~демонтажу,\~транспортування та\~монтажу)\~засобів вимірювальної\~техніки (результати\~вимірювань яких\~використовуються для\~здійснення комерційних\~розрахунків за\~спожиту воду) покладається на власників приладів обліку. Разом з тим, жодна редакція Закону №1314-VІІ, починаючи з моменту його прийняття, не містить норми в такому формулюванні. Щодо строку\~позовної давності,\~ 06.02.2019 контролером КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Прокоф`євою дійсно складено акт, де відображені\~показники лічильників,\~на підставі\~яких нарахована\~заборгованість за\~лютий 2019\~року.\~Даний акт\~складено нібито\~в присутності\~представника споживача\~ [PERSON] .\~Однак,\~по-перше,\~ [PERSON] \~не є\~власником квартири\~з 16.01.2014\~(договір\~дарування від\~16.01.2014\~реєстр №92)\~та не\~проживає в\~ній (в\~матеріалах справи\~міститься копія\~сторінки паспорта,\~де відображена\~адреса реєстрації\~місця проживання\~ [PERSON] ),\~по-друге,\~підпис,\~виконаний в\~акті,\~не відповідає\~дійсному підпису\~останньої.\~Вказані обставини\~свідчать про\~те,\~що вказаний\~акт [PERSON] \~не підписувала.\~Акт від\~06.02.2019\~та інформація\~про нарахування\~заборгованості на\~підставі акту\~особисто споживачу\~ [PERSON] саме\~06.02.2019\~до відома\~не доводився.\~Сам по\~собі факт\~наявності заборгованості\~з лютого\~2019\~року не\~може бути\~доказом того,\~що позивач\~знав про\~таку заборгованість\~саме з\~цього часу.\~Інших належних\~та допустимих\~доказів про\~те,\~що саме\~в лютому\~2019\~році позивач\~дізнався про\~наявність заборгованості\~відповідачем не\~представлено.\~Разом з\~тим,\~про існування\~ймовірної заборгованості\~ [PERSON] \~дізнався в\~листопаді 2019\~року,\~коли отримав\~дзвінок від\~працівника відповідача\~з повідомленням\~про необхідність\~сплати боргу.\~Після цього\~позивач отримав\~оборотну відомість,\~де було\~відображено розмір\~нарахованої заборгованості\~за лютий\~2019\~року та\~почав здійснювати\~заходи для\~з`ясування причин\~виникнення такої\~заборгованості.\~Зокрема,\~позивачем було\~здійснено повірку\~лічильників за\~власний кошт\~та отримано\~документи про\~їх несправність\~(акти\~від 19.11.2020\~р.). Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про виконання зобов`язань з надання послуг. 04.12.2009 між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (далі Виконавець) та [PERSON] (далі Споживач) було укладено договір №15041558 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір). Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві наймачеві (власнику) квартири та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою [ADDRESS] послугу з опалення і гарячого водопостачання. Згідно з п. 2 Договору предметом Договору є послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Згідно з п. 3 розділу 1 «Предмет договору» суб`єктом користування послугою є одна особа [PERSON] , місце проживання якої відповідно до паспорта зареєстроване з 27.12.1978 р. за адресою : [ADDRESS] . В 2012 році КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» проводило планову повірку засобів вимірювальної техніки гарячої води в квартирі позивача. З 16.01.2014 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.01.2014 р., реєстровий №92). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Положеннями ст. 5 Закону № 2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, 04.12.2009 між відповідачем та споживачем [PERSON] укладено договір №15041558 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Позивач [PERSON] після набуття права власності на квартиру за договором дарування від 16.01.2014 р. договірні відносини з виконавцем КП «Вінницяміськтеплоенерго» не оформив. Споживачем послуг у квартирі на момент розгляду справи так і залишається [PERSON] , що доведено оборотною відомістю за період з січня 2018 р. по грудень 2021р. Допустимі докази сплати позивачем [PERSON] за надані послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, які б доводили наявність фактичних договірних відносин, суду не подано. Згідно з розділом 4 п. 14 п.п. 14.10 Договору Споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку. Розділ 4 п. 17 Договору включає в себе перелік обов`язків Виконавця за цим Договором, який відповідно до п.п. 17.14 не є виключним та передбачає також виконання обов`язків відповідно до законодавства. Відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ (зі змінами) у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. З 01.11.2021 року діють індивідуальні договори без обслуговування внутрішньобудинкових систем на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які є публічними договорами приєднання укладені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води». Правовідносини з нарахування заборгованості в розмірі 135162,20 грн. виникли в лютому 2019 р., тоді як договір приєднання діє з 01.11.2021 р. Докази про те, що відповідач висуває вимогу про сплату заборгованості за лютий 2019 р. в розмірі 135162,20 грн. саме до [PERSON] суду не подано. Водолічильники КВ15№186167 та КВ15№186028 визнані непридатними до експлуатації та ремонту 19.11.2020 р., тобто в період відсутності договірних відносин між [PERSON] та КП «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed