Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] разом з померлою [INFO] маітр`ю [PERSON] , [INFO] , на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Витребувати від Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] , та житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , та житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у віці 65 років померла його мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.08.1978, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.03.1987, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначені документи підтверджують той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , а тому є спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України. В зв`язку з тим, що [PERSON] не оформив свої права на спадкове майно 06.07.2021, Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася в суд із заявою про визнання відумерлою спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено. Визнано відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] та будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Квартиру [ADDRESS] та будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , як відумерлу спадщину передано у власність Горішньоплавнівської міської територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 у справі № 534/1160/21 було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 скасовано, а заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 у справі № 534/1160/21 встановлені наступні факти, які в силу положень ст. 82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартира [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на житло від 02.09.1997, видане Комсомольською міською Радою народних депутатів; будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , свідоцтво про право власності, [NUMBER] , 21.04.2008, видане Келебердянською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. За відомостями реєстру територіальної громади та наявної картотеки реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] на день смерті була зареєтрована [PERSON] , [INFO] . На момент її смерті за вишезазначеною адресою інших зареєстрованих осіб не значилось. Згідно витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти/спадкові договори на спадщину, які б заводилися чи видавалися після смерті [PERSON] , 1953 р.н. [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; зареєстрований в с. Келеберда, за місцем знаходження спадкового майна - будинку по [ADDRESS] та є отримувачем медичних послуг за місцем реєстрації спадкодавця: [ADDRESS] . Спадкоємець першої черги [PERSON] фактично проживав однією сім`єю з матір`ю за адресою [ADDRESS] , а тому прийняв спадщину у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Вважає, що даний факт підтверджується наступними доказами: ??актом від 05.09.2021 складеним за участю свідків - мешканців багатоквартирного будинку та затвердженого представником КЖЕП N°4, у відповідності до якого [PERSON] , [INFO] , фактично проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , станом на 28.01.2019 за адресою [ADDRESS] ; ??актом від 05.09.2021 року складеним за участю свідків мешканців багатоквартирного будинку та затвердженого представником КЖЕП N4, у відповідності до якого [PERSON] , [INFO] , фактично проживав по теперішній час дійсно з 1996 року у [ADDRESS] ; ??копією медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , де вказана адреса місця проживання [ADDRESS] , як на титульній сторінці так і за час пройдених профоглядів чи лікування; ??копією сертифікату\~про проходження\~профілактичного наркологічного\~огляду від\~31.01.2014\~де вказана\~адреса проживання\~ [PERSON] \~ [ADDRESS] ;\~ копією\~медичної довідки\~про проходження\~обов`язкових\~попереднього та\~періодичного психіатричних\~оглядів від\~17.09.2015,\~де вказана\~та ж\~сама адреса\~проживання [PERSON] .\~При цьому\~ [PERSON] \~крім матері,\~яка померла\~ [INFO] інших\~членів сім`ї\~не має.\~ [PERSON] \~не має\~у власності\~інших об`єктів\~нерухомості,\~де міг\~би фактично\~проживати,\~що підтверджується\~Інформаціею з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~ [PERSON] ,\~хоча і\~має зареєстроване\~місце проживання\~з 02.09.1996\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~але за\~цією адресою\~не проживав\~фактично на\~час смерті\~матері.\~Вважає,\~що надані\~докази в\~сукупності підтверджують\~той факт,\~що [PERSON] \~тривалий час\~постійно проживає\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~в тому\~числі і\~станом на\~28.01.2019\~проживав однією\~сім`єю\~зі своєю\~матір`ю\~ [PERSON] ,\~а тому\~на підставі\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України\~є таким,\~що прийняв\~спадщину шляхом\~постійного проживання\~разом зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини. Разом з тим, після скасування Полтавським апеляційним судом рішення Комсомольського міського суду від 05.08.2021 у справі № 534/1160/21 про визнання спадщини відумерлою, спадкоємець [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса для оформленням документів про право на спадщину. 17.01.2022 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Коваленко М.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Підставою для винесення приватним нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувало те, що у наданих заявником документах відсутні відомості, що підтверджують факт прийняття ним спадщини після померлої [INFO] [PERSON] ; [PERSON] не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно; державна реєстрація права власності на спадкове майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] відсутня. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за алресою [ADDRESS] , а також житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровані на праві власності за Горішньоплавнівською міською радою, на підставі рішення Комсомольського міського суду від 05.08.2021 у справі 534/1160/21, яке було скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити, посилаючись на те, що жоден з наданих доказів та доказів на які посилається позивач не підтверджує факту проживання [PERSON] разом з померлою [PERSON] . У своїй промові зазначив, що показання свідків не підтверджують факту проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем на момент смерті. Звернув увагу суду на те, що додані до позовної заяви копії двох актів опитування сусідів від 05.09.2021 р., копії сторінок медичної картки Россохи; копію сертифікату про проходження позивачем профілактичного наркологічного огляду від 31.04.2014р.; копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 17.09.2015, є неналежними, недостатніми та недопустимими доказами по справі і не підтверджують не те що факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою гр. [PERSON] , а й взагалі сам факт проживання. Також зауважив, що подані суду копії документів не завірені належним чином відповідно до встановлених вимог, а саме: не зазначено власне ім`я та прізвище особи, яка засвідчила копії та дати їх засвідчення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у віці 65 років померла мати позивача- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2019. (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.08.1978, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.03.1987, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 11) Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 позовну заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено повністю та визнано відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] та будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Передано квартиру [ADDRESS] та будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , як відумерлу спадщину у власність Горішньоплавнівської міської територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 рішення Комсомольського міського суду Полтавської області скасовано. (а.с 13-17) Згідно копії постанови приватного нотаріуса Коваленко М.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не надав нотаріусу документів, що посвідчують право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] \~та будинок\~з господарськими\~будівлями по\~ [ADDRESS] . Держана реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] , та будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] відсутня. (а.с. 18) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , та будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] державна реєстрація права власності відсутня. (а.с. 27-31) Суд погоджується з думкою представника відповідача та не бере до уваги надані позивачем копії документів, а саме: копії двох актів опитування сусідів від 05.09.2021, копії сторінок медичної картки [PERSON] ; копію сертифікату про проходження позивачем профілактичного наркологічного огляду від 31.04.2014; копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 17.09.2015, оскільки вище вказані документи неналежними, недостатніми та недопустимими доказами по справі і не підтверджують факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою [PERSON] , як і сам факт проживання [PERSON] за адресою проживання померлої [PERSON] . Також, суд критично оцінює актів опитування сусідів від 05.09.2021, оскільки вони не можливо встановити хто саме проводив опитування сусідів та чи був присутній при опитуванні сусідів представник КЖЕП № 4. Вище вказані акти завірені особою, яка не уповноважена затверджувати підписи громадян. Тому, на думку суду, такі акти не можуть бути належним та допустимим доказом факту проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитані у судовому засіданні свідки показали наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в будинку на одному поверсі де проживала померла [PERSON] , а її квартира знаходиться на іншому «крилі» поверху. Вона також зазначила, що не перебувала у дружніх стосунках з померлою чи позивачем і не бувала у гостях в квартирі [PERSON] . Вона візуально бачила позивача в коридорі та ліфті і з цього зробила висновок, що він проживав разом із померлою. Інших даних, які б підтверджували факт постійного проживання позивача із померлою не повідомила. Навпаки зазначила, що вона не особливо схильна до спілкування і була зайнята іншими питаннями, а саме ходила на роботу та вихованням своїх двох дітей. На запитання представника позивача повідомила, що проживає у будинку з 1988 року, а позивач нібито живе теж з початку 90-х тобто точно не змогла вказати рік з якого саме позивач проживає за адресою [ADDRESS] . В той же час вона своїм підписом у актах опиту сусідів засвідчила, що громадянин [PERSON] проживав у квартирі з матір`ю з 1996 року. Така розбіжність між показами та змістом актів ставить під сумнів правдивість наданих свідчень. Крім того відсутнє підтвердження, що свідок дійсно з 1988 року проживає в будинку по [ADDRESS] . Судом було встановлено лише особу свідка, а не час з якого вона зареєстрована за адресою озвученою нею при перевірці анкетних даних. Свідок [PERSON] лише досить впевнено зазначив місце розташування в будинку квартири у якій проживала покійна [PERSON] . По суті справи жодних відомостей не повідомив. Відвідування квартири де проживала [PERSON] і у якій він кілька разів пив чай з позивачем, що жодним чином не свідчить, що позивач [PERSON] проживав там. На запитання щодо надання відомостей які б свідчили про проживання позивача відповів, що не цікавиться життям інших людей. При відповіді на інші запитання плутався у показах. На запитання представника позивача свідок [PERSON] повідомив, що проживає у будинку з 1988 року, а позивач теж живе з 1988 тобто точно не зміг вказати рік з якого саме позивач проживає за адресою [ADDRESS] . В той же час він своїм підписом у Актах опиту сусідів засвідчив, що громадянин [PERSON] проживав у квартирі з матір`ю з 1996 року. Під час судового засіданні не було встановлено, не тільки що свідок [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 1988 року, а й взагалі там проживає. Адже на підтвердження своєї особи він надав суду посвідчення водія, у якому не вказується адреса місця проживання його володільця. Суд, також погоджуючись з представником відповідача, не бере до уваги показання свідків, як такі, що не підтверджують факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою [PERSON] , як і сам факт проживання [PERSON] за адресою проживання померлої [PERSON] . Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~ст. 16 ЦК України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1) ч.2\~ст.16 ЦК України). Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно із ст. ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2\~ст. 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності\~ЦК\~(п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України\~встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до глави 10 наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України\~свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів,\~видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Підсумовуючи, суд дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в порядку спадкування, оскільки стороною позивача не доведено ні те, що він проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ні те, що позивач взагалі проживав за адресою [ADDRESS] зі спадкодавцем [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed