Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 05.08.2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 року шлюб розірвано. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2022 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час, син [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] без реєстрації місця проживання, є студентом першого курсу [PERSON] машинобудівного коледжу та знаходиться на повному його утримані. Відповідачка, як матір дитини, [PERSON] , зобов`язана приймати участь в утримані сина. Відповідач працездатна, вад здоров`я не має, офіційно працевлаштована, працює на посаді провідника пасажирських вагонів «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», отримує дохід, але добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У зв`язку з цим просить суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й в подальшому стягувати, з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття; відкликати з Гайворонського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист №385/235/22 від 06.05.2022 року, виданий Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову суперечить закону, суд продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, як слідує зі змісту ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Щодо вимоги припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей та відкликання виконавчого листа, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 05.08.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який в подальшому рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 року було розірвано (а.с. 12-14). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-16). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2022 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2022 року, дня подання позовної заяви, до досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною, [PERSON] , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину [PERSON] , аліменти стягуються до її повноліття за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с. 9-11). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с. 17), що також не оспорюється відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.\~188\~СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною четвертою статті 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Обов`язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо припинення правовідносин зі сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] проживає біля позивача і знаходиться на його утриманні, а тому відпали підстави для стягнення з нього аліментів. В той же час, суд зазначає, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу між батьками, залишилась проживати з матір`ю, відповідачем у справі, та на даний час продовжує проживати з нею, зворотного позивачем не доведено, тому підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання доньки суд не вбачає. Однак суд враховує, що позивач просить стягнути з нього аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Даний розмір аліментів більший ніж той, який би стягувався на утримання [PERSON] у разі визнання виконавчого листа виданого на підставі рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів утримання сина [PERSON] . Згідно п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З врахуванням викладеного, суд вважає, що виконавчий лист виданий на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку слід відкликати з виконання, а не визнавати таким, що не підлягає виконанню частково, та стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам дитини [PERSON] . Щодо вимоги про стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідач записана матір`ю [PERSON] , [INFO] , тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язана його утримувати до досягнення повноліття. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач заявив такі вимоги, відповідач позов визнала та це відповідає вимогам Закону. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. На підставі викладеного згідно ст.ст. 182, 183, 188 СК України, ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial