Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У жовтні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, за кредитним договором №014/0004/82/1237628 від 20.03.2019 року у сумі 92431,07 грн. та судового збору 2481,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.03.2019 року на підставі укладеного договору №014/0004/82/1237628 (далі - кредитний договір) [PERSON] (далі - відповідач) отримала кредит к розмірі 99822,54 грн. строком до 20.03.2025 року зі сплатою процентної ставки 47,90% річних, а відповідач зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. Однак, вказані зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 18.02.2022 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 92431,07 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 81028,86 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11402,21 грн. Ухвалою від 10.10.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.03.2019 року на підставі укладеного договору №014/0004/82/1237628 (далі - кредитний договір) [PERSON] (далі - відповідач) отримала кредит к розмірі 99822,54 грн. строком до 20.03.2025 року зі сплатою процентної ставки 47,90% річних, а відповідач зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.02.2022 року в загальному розмірі складає 92431,07 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 81028,86 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11402,21 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №014/0004/82/1237628 від 20.03.2019 року, в загальному розмірі 92431,07 грн., а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у виді судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved