Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 66294 грн. 23 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09.11.2020 о 19.0 год. по вул. Гв. Широнінців, 50 у м. Харкові сталося ДТП за участю транспортних засобів: «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач; «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та який належить [PERSON] . Постановою Московоського районного суду м. Харкова від 08.02.2021 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не було застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АР/0281282). [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 11.11.2020, та заявою про виплату страхового відшкодування від 22.02.2021. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 64499,03 грн. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: звіту №1088 по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 28.12.2020; наказу №3.1/1752 від 22.03.2021; довідки №1 від 17.03.2021. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 66294,23 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 64499,03 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1795,20 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку зального позовного провадження із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 46). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2022 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 66). В судове засідання представник позивача не з`явився,\~направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 74). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками (а.с. 54-55, 60-61, 63-64, 68-70, 71-73), причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв на адресу суду не подавав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12\~\~ЦПК України\~\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно постанови\~Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2021 по справі №643/18076/20, 09.11.2020 о 19 год. 00 хв. [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] , по вул. Гв. Широнінців, 50 у м. Харкові, не врахував безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai accent», номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України. Завдані матеріальні збитки. Постановою\~Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2021, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок в дохід держави (а.с. 4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Відповідно до Звіту № 1088 автотоварознавчого дослідження, складеного 28.12.2020 ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 777/16 від 13.10.2016) розмір завданих збитків з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобілю «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП від 09.11.2020 становить 69971,61 грн. (а.с. 12-28). Згідно заяви до МТСБУ [PERSON] від 22.02.2021, останній звернувся на підставі ст.ст. 35, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09.11.2020 в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, 73 за участю транспортного засобу «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ2106» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 9). Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. З постанови Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2021 вбачається, що винним у вчиненні ДТП, що сталася 09.11.2020 за адресою: [ADDRESS] , визнано [PERSON] . Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Автомобіль [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 5). Згідно ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved