Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 07.02.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.02.2023 року. Позивач, [PERSON] , звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.10.2022, матеріали справи направлено за підсудністю на розгляд до Перечинського районного суду Закарпатської області. Ухвало судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.11.2022, цивільну справу №705/3751/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Ухвалою судді Ужгородського міськорайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року у вказаній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , - 28 квітня 2022 року, про що, 28 квітня 2022 року, складено відповідний актовий запис №302, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі. Черкаської області, Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ). Від даного шлюбу дітей не мають. Після реєстрації шлюбу, одразу між ними почались побутові конфлікти. Позивач зазначає, що вона має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, та вона зрозуміла, що ці конфлікти негативно впливають на мою дитину. Тому ним прийнято рішення розірвати шлюб. Так як спільних дітей з відповідачем вони не мають, позивач зазначає, що звернулась до відповідача з проханням розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Однак, відповідач їй відмовив, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Як на підставу розірвання шлюбу, позивач вказує на відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Позивач зазначає, що з відповідачем спільного господарства не ведуть, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з Відповідачем різні погляди, на сімейне життя та обов`язки. При цьому у позові вказано на те, що з липня 2022 року позивач та відповідач не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства, та практично не спілкуються. Позивач вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить ї інтересам та інтересам її дитини. Тому вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та [PERSON] . При обґрунтуванні позову позивач посилається на положення ч. 2 ст. 104 та ч, 3 ст. 105, 111, ч. 2 ст. 112 СК України. Позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , який було зареєстровано 28 квітня 2022 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі, Черкаської області, Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №302. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь, витрати по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином. На адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просить задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно наявної в матеріалах справи заяви, що подана представником відповідача, просить справу розглядати за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, беручи до уваги, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, провести розгляд справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 28.04.2022 [PERSON] , [INFO] ,уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 28 квітня 2022 року, складено відповідний актовий запис №302, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі. Черкаської області, Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ). Спільних дітей у подружжя немає. Разом із тим, спільне життя не склалося, спільного господарства сторони по справі не ведуть, сторони із липня 2022 року, проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином із відповідача підлягає стягненню 50% від суми сплаченої позивачем суми судового збору , а саме 496 грн., за вимогу позивач щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: approved