Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

В липні 2021 року представник ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" звернувся до суду та мотивує свої вимоги тим, що 30.07.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180730-042503 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою ТОВ фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». 30.07.2018 року відповідачу були перераховані грошові кошти в розмірі 3000,00 гривень. Таким чином, згідно кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 гривень у строк 16 днів, тобто до 14.08.2018р. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені. Станом на 01.07.2021 року у відповідача виникла заборгованість по договору № 180730-042503 в сумі: 3000 грн. тіло кредиту; 64080,00 грн. відсотки; 1500 грн. пеня; 942,28 грн. індекс інфляції за весь період прострочення; 2987,23 грн. три проценти річних від простроченої суми. Загальний розмір заборгованості становить 71549,51 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором надання фінансових послуг № 180730-042503 в загальному розмірі 71549,51 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2270 грн. Згідно з ухвалою судді від 12.08.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що жодних кредитних зобов`язань перед позивачем немає, а кошти в розмірі 3000грн., які надходили на картковий рахунок не є кредитними, оскільки могли надходити від інших осіб. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив суд врахувати, що позивачем при визначенні заборгованості за кредитним договором неправомірно було нараховано проценти за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, а також клопотав про застосування строків позовної давності до вимог позову в частині стягнення неустойки. Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено,що 30.07.2018 між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180730-042503 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів до 14.08.2018р. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 30.07.2018р. При виникненні заборгованості відповідач зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02%, на 30-й день - 7,67 %. Відповідно до п. п. 4-6 заяви-анкети відповідач підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто. Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником [PERSON] отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. Відповідно до повідомлення № 501 від 01.07.2021р, ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомила ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на підставі укладеного між вказаними товариствами договору, було здійснено переказ грошових коштів на суму 3000,00 грн на номер картки [NUMBER] , час запиту: 30.07.2018, а відповідно до повідомлення № 501 від 01.07.2021 ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомила ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на підставі укладеного між вказаними товариствами договору було отримано грошові кошти в сумі 960,00 грн, час оплати: 14.08.2018, номер карти [NUMBER] . Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 180730-042503 від 30.07.2018р. [PERSON] отримала кошти у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 960,00 грн. За повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0./7-221215/18979-1 від 22 грудня 2022 року повні реквізити картки № [NUMBER] IBAN [NUMBER] категорія MasterCard, належить [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . 30липня 2018 року на дану карту здійснено зарахування на суму 3000 грн., що підтверджується також наданою АТ КБ «Приват Банк» випискою по надходженням по картці/рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором № 180730-042503 від 30.07.2018р станом на 01.07.2021р. складає 67620,00 грн, у тому числі: 3000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 64080,00 грн. заборгованість за відсотками; 1500 грн. пеня; 942,28 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2987,23 грн. - 3% річних від простроченої суми. Згідно ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3000 грн. Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. є доведеною. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 15.08.2018 по 01.07.2021р.р. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Згідно до статей 1046, 1049 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, - про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 180730-042503 від 30.07.2018р у ТОВ «Прості Займи», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку вона зобов`язувалася повернути у повному обсязі до 14.08.2018р. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 14.08.2018р. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 64080,00 грн. включає період з 15.08.2018 по 01.07.2021р.р., який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 15.08.2018 по 01.07.2021р.р. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, індексу інфляції за весь період прострочення в сумі 942,28 грн. та 2987,23 грн. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданих ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» розрахунків збитків від інфляції та розрахунку 3 відсотків річних, за період з 15.08.2018 по 01.07.2021р.р. нараховано збитки від інфляції в сумі 942,28 грн. за весь період прострочення та 3 відсотки річних в сумі 2987,23 грн. від простроченої суми. Отже, 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 3960 грн. (3000 грн. тіла кредиту +960 грн. відсотків) помноженого на 3%, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 15.08.2018 року до заявленого позивачем періоду 01.07.2021 року, поділеного на 365 (днів у році) та поділеного на 100. Тобто, 3960 грн.(борг за кредитом) х 3 х 1047 днів : 365 : 100 = 340 грн. 77 коп. А тому, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає 340 грн. 77 коп. 3% річних від простроченої суми зобов`язання за період з 15.08.2018 року по 01.07.2021 року. Відповідно до таблиці індексів інфляції за 2018-2021 роки, починаючи з 01 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року сукупний індекс інфляції становив 123,074%, звідси інфляційні втрати за період з 15.08.2018 року по 01.07.2021 року становлять 913 грн. 74 коп. (3960 грн. х 123,074% - 3960 грн. = 913,74 грн.). В зв`язку з чим до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає 913,74грн. Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення із відповідача пені в розмірі 1500грн. суд враховує, що умовами кредитного договору передбачено, що при виникненні заборгованості останній зобов`язався сплатити пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02%, на 30-й день - 7,67%. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так, позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Сторона відповідача до початку судових дебатів подала до суду заяву про застосування позовної давності в частині вимог про стягнення пені. Суд враховує, що у позивача перебіг строку позовної давності стосовно вимоги про стягнення з відповідача пені за обставин, якими ця вимога обгрунтована розпочався з 15.08.2018 року, тобто з наступного дня після закічення терміну дії кредитного договору та сплив 15.08.2019 року (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Позивач звернувся з вказаним позовом до суду лише 28.07.2021 року, а тому в задоволенні вимог позову в цій частині слід відмовити в зв`язку зі спливом строків позовної давності за вимогою позивача до відповідача про стягнення пені. Враховуючи вищенаведене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань не виконав належним чином умови кредитного договору та не повернув у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з [PERSON] підлягає стягненню 3000 грн. тіла кредиту; проценти за користування кредитом -960 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 913,74 грн. та три проценти річних від простроченої суми- 340,77 грн., а всього 5214,71 грн., а в іншій частині вимог, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи часткове задоволення позову, на підставі положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягає розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 165,25 грн., що становить 7,28% від ціни позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved