Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі. В обгрунтування позову вказувала, що вона є власницею частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,0168 га, кадастровий номер 4810137200:04:071:0004, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належна позивачці земельна ділянка межує з земельною ділянкою по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, що належать відповідачці [PERSON] . Позивачка вказує, що 25.06.2018 року о 17 год. 47 хв. у сусідньому житловому будинку, розташованого по [ADDRESS] , який належить відповідачці, відбулася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 25.06.2018 року, внаслідок якої було пошкоджено будинок позивачки, а саме зачепило стелі житлового будинку (підгар на перекритті будівлі на площі 17 кв.м, 17 метрів пластикового водостоку будівлі та покрівля). Причиною пожежі було встановлено коротке замикання електромережі в будинку відповідачки. 23.08.2018 року о 13 год. 43 хв. у будинку відповідачки повторно відбулася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 23.08.2018 року, внаслідок якої пошкоджено ливневу систему даху, огорожу, облицювальну цеглу будинку [PERSON] . Причини пожежі зазаначені як підпал. Позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду, яка складається з вартості відновлювального ремонту постраждалого внаслідок двох пожеже її будинку, в розмірі 85472 грн. та судові витрати. З огляду на те, що пожежа сталась із вини відповідачки, остання, має нести відповідальність в зв`язку із неналежним забезпеченням пожежної безпеки у власному будинку, однак у добровільному порядку відповідачка відмовляється від відшкодування завданої шкоди, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. 01 березня 2019 року від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона заперечує позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити у позові. Зазначає, що фактично сітна належного позивачці житлового будинку є межеою між земельними ділянками, що є порушенням вимог ДБН 360-92 . Отже саме позивачкою при будівництві житлового будинку при розташуванні його на межі із житловим будинокм [ADDRESS] було порушено правила протипожежної безпеки в Україні. Отже відсутні підстави для стягнення з неїх коштів на відновлювальний ремонт будинку позивачки. Також в Актах про пожежу вказана ймовірна причина пожежі - підпал , тобто пожежа сталася внаслідок неправомірних дій третьої невідомої особи. Оскільки [PERSON] не завдавала шкоди позивачці, не втсановлена її вина та протиправність дій, отже вона і не повинна її відшкодовувати. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. У період з листопада 2018 року по грудень 2020 року справа перебувала в провадженні іншого складу суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.01.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Гуденко О.А. та призначено її до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою Центрального\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~26.04.2021\~року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В минулих судових засіданнях позивачка [PERSON] , та третя особа [PERSON] позов підтримали , просили про його задоволення. Суду пояснили, що після першої пожежі [PERSON] навіть визнавала свою провину, вибачалася, вони намагалися мирно вирішити це питання. Проте після другої пожежі, яка сталася через декілька місяців, відповідапчка вже не визнавала свою провину та відмовлялася хоча б частково відшкодувати нанесені збитки. Чому сталася пожежа точно працівники ДСНС не могли встановити, але як їм пояснили, ймовірно це було або коротке замикання електричої проводки, або пустощі її малолітніх онуків з вогнем. Стіна їх будинку повністю в кіптяві , пошкоджено перекриття будівлі на площі 17 кв.м та 17 метрів пластикового водостоку будівлі та покрівля . При цьому, вони вимушені будуть замінити не лише перекриття та водостоки на стіні будинку, яка постраждала від вогню, а ле і по всьму периметру, оскільки вони замовляли всі ці матеріали з однієї партії, отже при заміні лише певного відрізку перекриття та водостоків з великою ймовірністю вони не зможуть підбрати той самий колір та віддінок, отже воно бде відрізнятися за коліром та матеріалом з різних боків будинку, що неє правильним та естетичним. Представник позивачів адвокат Сорочан В.В. підтримав вимоги позову та просив про його задволення. Звернув увагу суду на те, що відповідачка є власником будівлі сараю, в якій відбулася пожежа, отже несла обов`язки по належному утриманню свого нерухомого майна. вона, як власник, е довела відсутність своєї вини у спричиненні шкоди сусідньому будинку, а в цивільному праві діє презумпція вини заподіювача шкоди. Також в останньому судовому засіданні звернув увагу суду на те, що кошторис витрат на ремонт складано в старих цінах, і позивачі навіть не складали новий висновок у теперішніх цінах, розуміючи, що це буде втричі дорожче і буде непомірним тягарем для відповідачки. Також зазначив, що погоджується з поясненням кошторисника РТПП у Миколаївській області, що другий кошторис складений з урахуванням витрат на усунення наслідків обох пожеж, тобто включає в себе витрати і за першим кошторисом на суму 25964 грн на ліквідацію наслідків пожежі від 25.06.2018 року . За аткого просив суд задвольнити позов з урахуванням наданих спеціалістом пояснень. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог. Зазначила, що вона не винна у тому, що сталися ці пожежі, це могло бути і коротке замикання електропроводки, що не залежало від її волі, а також і підпал невідомими особами. Вона не знаходилася ні в будівлі сараю, ні біля неї, не знала навіть , що сталася пожежа, аж поки її не покликали сусіди. Отже вона не повинна відповідачти за дії, які вона не скоювала. Крім того зазаначила, що на теперішній час стіна будинку вже чиста, змилася дощами природнім шляхом, пошкодженим залишається лише невеличкий відрізок водостоків та оздоблення під дахом, а пошкодження огорожі взагалі не відноситься до позивачів. Представники відповідачки : в минулих судових засіданнях адвокат Гроднова А.С., в останніх судових засіданнях адвокат Балабан О.І. заперечували проти задоволення позову за його недоведеністю. По-перше, зазначали, що провина відповідачки є недоведеною, адже ймовірною причиною пожежі є підпал або коротке замикання, не доведено жодних протиправних дій з її боку, які призвели до пожежі. А отже і відсутній склад правопорушення в діях [PERSON] . Також, наданий позивачем кошторисна документація на підтвердження завданих збитків, не є належним доказом , оскільки належним доказом розміру матеріальних збитків може бути лише судова експертиза. Крім того, у цих кошторисах суми ремонтних робіт є явно завищені та містять зайві елелменти ( наприклад витрати на влаштування огрожі, яка не відноситься до позивачів). Також адвокат Гроднова А.С, звертала увагу суду на те, що в тому, що будинок постраждав від пожежі є вина і самих позивачки та третьої особи, адже при будівництві будинку безпосередньо по межі земельної ділянки з сусідньою земельною ділянкою ними також були порушені протипожежні норми і правила . Вислухавши пояснення сторні, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , іншим співвласником частки цього будинку є її чоловік [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2009 року, зареєстрованого в ММБТІ від 27.02.2010 р. № 25437357. Відповідно до технічного паспорту вищевказаний будинок складається: з житлового будинку літ. К-2 загальною площею 157,1 кв.м., житловою площею 89,5 кв.м., огорож № 4,5, споруд № ІІІ, який розташований на земельній ділянці площею 0,0168 га. Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок двоповерховий і розташований однією стіною, довжиною 17,5 метрів , безпосередньо по межі земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою по [ADDRESS] , на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, що належать відповідачці [PERSON] згідно інформаційної довідки ДРРП № 133300176 від 06.08.2018 р. Згідно актів про пожежу від 25.06.2018 року, та 23.08.2018 року, пожежа виникла в житловому будинку по [ADDRESS] , що належить відповідачці на праві власності. Причини пожеж коротке замикання електромережі в будинку відповідачки та підпал, внаслідок яких пошкоджено житловий будинок позивачки, а саме: стелі житлового будинку (підгар на перекритті будівлі на площі 17 кв.м, 17 метрів пластикового водостоку будівлі та покрівля), ливневу систему даху, огорожу, облицювальну цеглу житлового будинку позивачки. При цьому, акти про пожежу від 25.06.2018 та 23.08.2018 рр. відповідачкою [PERSON] підписані без жодних зауважень та пояснень. Також, як вбачається з копії звіту від 23.08.2018 року про причини виникнення пожежі 25.06.2018 року та 23.08.2018 року за адресою: [ADDRESS] провідного інспектора Центрального РВ у м. Миколаїв ГУ ДСНС України у Миколаївській області капітаном служби цивільного захисту Заболотько А.В. було розглянуто дві версії виникнення пожежі: підпал та коротке замикання електромережі. У вказаному звіті інспектор дійшов до висновку, що ймовірною причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки, необережне поводження з вогнем, підпалу, необережного куріння, пустощів дітей з вогнем. До Акту від 25.06.2018 року додано Додаток, в якому зазначено про пошкодження майна [PERSON] , саме 6 стіна житлового будинку ( подзор до перекриття будинку на площі 18 кв.м.), 17 метрів пластикового водозбору будівлі та покрівля гаражу. вказаний додатко піждписано 27.06.2018 ркоу [PERSON] без жодних зауважень та доповнень. Вказаний висновок зроблено на підставі того, що господарка [PERSON] виховує трьох неповнолітніх дітей, тому можна припустити, що пожежа почалася через пустощі дітей з вогнем, зі слів [PERSON] на момент пожежі вона знаходилася в будинку. Також працівниками Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області встановлена відсутність ознак кримінального правопорушення під час встановлення обставин пожежі 25.06.2018 року та від 23.08.2018 року. З пояснень [PERSON] вбачається, що вона залишила вдома самих двох малолтініх онуків 6-ти та 4-х річного віку, а сама поїхала по своїх справах. Якк сталася пожежі ні їй, ні онукам невідомо. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За такого, суд не може погодитися з запееченнями відповідачки, що пожежі сталися внаслідок підпалу сторонньою особою - оскільки це лише одна із версій ймовірних причин пожежі, але версії і пустощів дітей з вогнем та необрежного поводження з вогнем, неналежного стану електропроводки ( що також належить до обсягу відповідальності власника майна за стан внутрішньобудинкових електромереж) - також не виключені. При цьому суд звертає увагу, що внаслідок пожежі матеріальні збитки завдані також і майну самої [PERSON] , проте остання взагалі не зверталася до правоохоронних органів з заявами про підпал її будинку та щодо встановлення винної особи. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial