Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач\~ свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що 1\~лютого 2022\~ року\~ він звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Однак відповідачем ні в день звільнення, ні в подальшому не проведено остаточний розрахунок та не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі. Тому, просить стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі, в розмірі 9791,57 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Позивач подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог. Відповідач письмово позицію у справі не висловив. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 12 жовтня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 12 жовтня 2022 року відкладено розгляд справи до 2 листопада 2022 року, у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю доказів про сповіщення. 2 листопада 2022 року відкладено розгляд справи до 29 листопада 2022 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Сумській області. Протокольною ухвалою головуючого від 29 листопада 2022 року відкладено розгляд справи до 3 січня 2022 року у зв`язку з витребуванням документів. Протокольною ухвалою головуючого від 3 січня 2023 року відкладено розгляд справи до 30 січня 2023 року у зв`язку з ненадходженням документів на запит суду. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] з 1 грудня 2021 року прийнятий в виробничу дільницю майстром зміни в ТОВ «Сумиполімергума». 1 лютого 2022 року звільнений з роботи на підставі наказу 1-к від 1 лютого 2022 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а. с.3-4). Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). При звільненні розрахунок з позивачем проведений не був. Згідно ст.\~47\~КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~лютого 1995\~року №\~100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства. Згідно витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за грудень 2021 року позивачу нарахована заробітна плата в сумі 10500,00 грн. Оскільки за січень 2022 року розрахунок з позивачем не проведено, дані про суму заробітку для нарахування пенсії у Пенсійному фонді відсутні, на ухвалу суду про витребування вказаної інформації відповідь надана не була, суд вважає за можливе для розрахунку середньоденного заробітку взяти місячну заробітку плату в сумі 10\~500,00 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивача складає 500,00 грн. (10500,00 /21 робочий день за два місяці). Позивач ставить питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 1 лютого 2022 року по день ухвалення рішення (30 січня 2023 року. Таким чином розмір середнього заробітку за вказаний період становить 126\~000,00 грн. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови №\~13\~від 24.12.1999\~р.\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та 992 грн. 40 коп. на користь позивача.

Outcome: approved