Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

29 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] 8\~000, 00 грн основного боргу та 31\~440,00 грн відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України. Свої вимоги мотивує тим, що 12 березня 2019 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] як виконавцем, та [PERSON] як замовником, було укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно з договором відступлення права вимоги від 26 березня 2021 року право вимоги за вищевказаним договором було передано від фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] . Відповідно до п.1 Договору від 12 березня 2019 року передбачено надання юридично-консультативних послуг Відповідачу щодо призначення пенсії у відповідному управлінні Пенсійного фонду України. Вказані послуги відповідно до п. 2 Договору здійснюються шляхом представництва інтересів Замовника в органах Пенсійного фонду України, інших державних органах, а у випадках необхідності шляхом складання адміністративного позову, апеляційної та касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва інтересів суді. Відповідно до п.4.1 Договору Замовник зобов`язується сплатити винагороду (гонорар) у розмірі та строки, передбачені Договором. Сторони домовились, що Замовник зобов`язується сплатити на користь Виконавця попередню оплату у розмірі 8000 грн в день підписання договору, що було виконано Замовником. Водночас, відповідно до п.5.1.3 сторони домовились, що у випадку вирішення справи на користь Замовника або добровільного призначення пенсії Замовнику органами Пенсійного фонду України, Замовник додаткового сплачує на користь Виконавця грошову винагороду у розмірі 8000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або 10 днів з дня добровільного призначення пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України. Крім того, п.8 Договору встановлено, що Замовник у разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених цим Договором, сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. ФОП [PERSON] умови вказаного договору про надання юридичних послуг виконав належним чином та в обсязі, визначеному договором, зокрема ним подано позовну заяву до суду про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах на підставі нотаріально посвідченої Відповідачем довіреності. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі №320/7899/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Київської області повернуто апелянту, рішення Київського окружного адміністративного суду у цій справі вступило у законну силу 10 листопада 2020 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором виконала частково, сплативши Виконавцю 8\~000 грн в день підписання договору. Іншу частину винагороди у розмірі 8\~000 грн відповідно до п. 5.1.3 Договору [PERSON] не сплатила. Крім того, перебіг терміну оплати за вказаним договором розпочинається не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили, тобто до 19 листопада 2020 року. Станом на 20 листопада 2020 року оплата не надійшла, тому станом на 30 березня 2020 року прострочення виконання зобов`язання Відповідачем становить 131 день. Розрахунок річних складає: 131 день х 3% за кожен день прострочення від суми боргу х 8000 грн = 31 440, 00 грн. Загальна сума заборгованості становить 8 000 грн + 31 400, 00 грн = 39 440,00 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8\~000,00 грн основного боргу та 31\~440,00 грн відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України, разом 39\~440,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження за вказаним позовом, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.. 30 вересня 2021 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про стягнення боргу та відсотків з [PERSON] . В обґрунтування відзиву Відповідач зазначає, що їй невідома [PERSON] , ніяких правових відносин у них не було, жодних юридичних послуг вона відповідачу не надавала. Зазначає, що відповідно п.3.2 Договору виконання виконавцем своїх зобов`язань по цьому договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору або звітом Виконавця, чого не було зроблено, оскільки відповідач не отримала жодного документа, який підтверджує виконану роботу, тому й не заплатила другу частину винагороди в сумі 8\~000,00 грн і відсотки. Стверджує, що справа №320/7899/20 була розглянута шостим адміністративним судом лише 28 січня 2021 року, тому посилання в позовній заяві про те, що зобов`язання по Договору повинні бути виконані до 19 листопада 2020 року включно і з цього часу почали нараховуватись відсотки, є безпідставним. Вказує, що відповідач по факту заплатила [PERSON] не 8 000 грн, а 23\~000 грн, однак він роботи практично не робив, при розгляді справи у Київському Окружному Адміністративному Суді [PERSON] , нехтуючи своїми обов`язками не подав заперечень на відзив. Крім цього, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15 лютого 2021 року [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком. На підставі викладеного, Відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 11 жовтня 2021 року розпорядженням Києво-Святошинського районного суду Київської області № 653 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи № 369/5699/21 у зв`язку з відстороненням\~ судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2021 року справу № 369/5699/21 передано до провадження судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. 09 лютого 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від позивача, в якій останній зазначив, що посилання Відповідача у відзиві про сплату на користь Виконавця за Договором про надання юридичних послуг коштів у розмірі 23\~000,00 грн не підтверджено жодним доказом. Щодо посилання Відповідача на ненадання Виконавцем за Договором звіту або інших актів про виконану роботу Позивач зазначив, що [PERSON] не зверталась до ФОП [PERSON] з такою вимогою, а набрання законної сили рішенням суду на користь [PERSON] є фактичним підтвердженням виконання обов`язків по вказаному договору. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі . позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вимоги викладені у відзиві на позовну заяву не визнає. В судове засідання відповідач не з`явився надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив розглядати справу відповідно до наданого відзиву на позовну заяву [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтями\~12,\~13,\~81,\~89 ЦПК України\~передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12 березня 2019 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] як виконавцем, та [PERSON] як замовником, було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати юридично-консультативні послуги щодо призначення пенсії у відповідному управлінні пенсійного фонду України. Вказані послуги відповідно до п. 2 Договору здійснюються шляхом представництва інтересів Замовника в органах Пенсійного фонду України, інших державних органах, а у випадках необхідності, складання адміністративного позову, апеляційної та касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва інтересів суді.\~ Пунктом 3.2 Договору встановлено, що виконання Виконавцем своїх зобов`язань по цьому Договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору та (або) звітом Виконавця. Відповідно до п.4.1 Договору Замовник зобов`язується сплатити винагороду (гонорар) у розмірі та строки, передбачені Договором. Пунктом 5.1.1 Договору передбачено, що Замовник сплачує на користь Виконавця попередню оплату в розмірі 8\~000,00 грн в день підписання цього договору. Згідно з п.5.1.3 Договору сторони домовились, що у випадку вирішення справи на користь Замовника (повного або часткового задоволення позовних вимог) Замовник додаткового сплачує на користь Виконавця грошову винагороду у розмірі 8 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або 10 днів з дня добровільного призначення пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України. Крім того, п.8 Договору встановлено, що Замовник у разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених цим Договором, сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №320/7899/20 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 01 липня 2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі №320/7899/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Київської області повернуто особі, яка її подала. Згідно з договором відступлення права вимоги від 26 березня 2021 року право вимоги за договором про надання юридичних послуг від 12 березня 2019 року до [PERSON] було передано від фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] . Відповідно до копії листа та фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 27 квітня 2021 року [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги за договором про надання юридичних послуг від 12 березня 2019 року. Згідно статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Доказами відступлення вимоги, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Доводи Відповідача по те, що їй взагалі невідома [PERSON] , жодних правових відносин із [PERSON] у них не було та остання ніяких послуг [PERSON] не надавала, суд не приймає з огляду на таке. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що договір про відступлення права вимоги від 26 березня 2021 року оскаржується в судовому порядку чи був визнаний недійсним, в межах даної справи вказаний договір не оскаржувався, а відтак вчинений правочин вважається правомірним . Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Однією із засад цивільного судочинства проголошено свободу договору, що передбачено у статті 3 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 903 ЦК України). Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (стаття 905 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, ФОП [PERSON] обов`язки за Договором було виконано, зокрема, надано відповідачу юридичні послуги, та досягнуто бажаного результату вирішення справи на користь [PERSON] (часткове задоволення позовних вимог згідно рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №320/7899/20). Водночас, відповідач свої зобов`язання за Договором виконала частково, сплативши Виконавцю 8\~000,00 грн в день підписання договору. Іншу частину винагороди у розмірі 8\~000,00 грн відповідно до п. 5.1.3 Договору [PERSON] не сплатила. Доводи Відповідача про сплату [PERSON] за Договором коштів в розмірі 23\~000,00 грн суд не приймає, оскільки такі не підтверджені жодним доказом. Щодо посилання Відповідача на обов`язок [PERSON] надати [PERSON] документ, який підтверджує виконану роботу або звіт, чого не було зроблено суд вказує таке. Пунктом 3.2 Договору про надання юридичних послуг від 12 березня 2021 року встановлено, що виконання Виконавцем своїх зобов`язань по цьому Договору підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору та (або) звітом Виконавця. Тобто вказаним пунктом Договору передбачено два альтернативні способи підтвердження його виконання. Так, фактичне виконання обов`язків по договору може полягати у вирішенні справи на користь Замовника (повне або часткове задоволення позову). Іншим способом підтвердження виконання Договору є звіт Виконавця. Разом з тим, Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вона зверталась до [PERSON] з вимогою про надання звіту Виконавця. Не містять матеріали справи і клопотання про витребування вказаних доказів. А відтак вказане посилання Відповідача не заслуговує на увагу. Крім того, доводи Відповідача про те що рішенням № 104650004476 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком, на переконання суду ніяким чином не впливають на обов`язок Замовника сплати додаткової грошової винагороди по договору про надання юридичних послуг з огляду на наступне. Так, згідно з п.5.1.3 Договору у випадку вирішення справи на користь Замовника (повного або часткового задоволення позовних вимог) Замовник додаткового сплачує на користь Виконавця грошову винагороду у розмірі 8\~000,00 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або 10 днів з дня добровільного призначення пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №320/7899/20 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі №320/7899/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Київської області повернуто особі, яка її подала. А відтак рішення суду першої інстанції набрало законної сили 28 січня 2021 року. Отже, обов`язок Відповідача зі сплати додаткової винагороди у розмірі 8\~000,00 грн перед Виконавцем за Договором виник 28 січня 2021 року та мав бути виконаний до 08 лютого 2021 року (не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили). З огляду на вищевикладене, вимоги Позивача про стягнення з [PERSON] на його користь 8\~000,00 грн основного боргу підлягають задоволенню. Щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафних санкцій, передбачених п. 8 договору про\~надання юридичних\~послуг від\~12\~березня 2019\~року у розмірі 31\~440,00 грн за період з 20 листопада 2020 року по 30 березня 2021 року суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно із ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 8 Договору встановлено, що Замовник у разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених цим Договором, сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Разом з тим відповідно до п.5.1.3 Договору сторони домовились, що у випадку вирішення справи на користь Замовника (повного або часткового задоволення позовних вимог) Замовник додаткового сплачує на користь Виконавця грошову винагороду у розмірі 8 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або 10 днів з дня добровільного призначення пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №320/7899/20, яким адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, набрало законної сили 28 січня 2021 року після повернення апеляційної скарги відповідача Шостим апеляційним адміністративним судом. Відтак, суд не погоджується з посиланням позивача на те, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №320/7899/20 набрало законної сили 10 листопада 2020 року та зобов`язання відповідача відповідно до п. 5.1.3 Договору повинно бути виконано до 19 листопада 2020 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що зобов`язання відповідача зі сплати додаткової грошової винагороди Виконавцю у розмірі 8 000 грн виникло 08 лютого 2021 року (не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили), а тому прострочення виконання зобов`язання слід рахувати саме з цього дня, що станом на 30 березня 2021 року становить 51 день, а не 131, як зазначає позивач у своїй заяві. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне самостійно розрахувати пеню, передбачену п. 8 Договору: 51 день * 3% * 8\~000,00 грн = 12\~240,00 грн. Отже, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача складає 12\~240,00 грн. Разом з тим, за змістом статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19). За таких обставинах суд вважає можливим зменшити розмір пені за прострочення виконання зобов`язання, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] з 12\~240,00\~грн до 8\~000,00 грн, що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У пункті 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial