Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» звернулось до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: «Зобов`язати [PERSON] за власні кошти відновити демонтовану частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення т№1645 за адресою: [ADDRESS] , та відновити безперешкодний доступ до викідної шахти у відповідності до проектних рішень КНVSK -06-6-2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] ». Стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у формі неодержаних доходів (упущеної вигоди) в сумі 13120,00 гривень». 13 червня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Хромова О.О.) постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заподіяних збитків у формі упущеної вигоди, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 23 листопада 2022 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження за №149 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями», відповідно до п.п.19 п.2.3.3, п. 2.3.49, 2.3.50 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено потворний автоматизований розподіл судової справи №755/1317/22, провадження №2/755/2028/22. 23 листопада 2022 року складено протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено склад суду щодо розгляду судової справи №755/1317/22, - головуючий суддя Савлук Т.В. 01 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заподіяних збитків у формі упущеної вигоди, та призначено дату підготовчого судового засідання - 14 грудня 2022 року на 11.00 годину. За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17 серпня 2022 року (вх.№265671) представником відповідача - адвокатом Кісілевич О.М. подано до суду відзив на позов, за змістом відзиву відповідачем висловлена позиції щодо підстав для відмови у задоволенні позову з посиланням на нормами чинного законодавства, які регулюють спірні відносини. 29 серпня 2022 року представник позивача - адвокат Чередниченко Д.О. подав до суду відповідь на відзив, висловив свої заперечення щодо позиції відповідача та наведених у відзиві аргументів та доводів відносно підстав та предмету позову. 29 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Кісілевич О.М. про поновлення процесуального строку для подання до суду відзиву на позов. Поновлено відповідачу [PERSON] процесуальний строк для подання відзиву на позов. Прийнято відзив на позов, який подано до суду представником відповідача - адвокатом Кісілевич О.М. 17 серпня 2022 року (вх.№265671), з доказами направлення відзиву засобами поштового зв`язку іншому учаснику цивільного процесу. 29 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову, яка подана до суду представником позивача - адвокатом Чередниченко Л.О., зареєстрована в канцелярії суду 28 вересня 2022 року за вх.№33240. 29 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду представником позивача - адвокатом Чередниченко Л.О., зареєстрована в канцелярії суду 28 жовтня 2022 року за вх.№37111. «29» грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представники позивача - адвокати Овчінніков А.А. та Чередниченко Д.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, вкладених у позовній заяві, пояснили, ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» є власником нежитлового приміщення №25 за адресою: [ADDRESS] , якому була присвоєна адреса: нежитлове приміщення №1646, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.01.2021 року. 06 липня 2020 року між ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» та ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» укладено Попередній договір №06072020 від 06.07.2020 про наступне укладання договору оренди нежитлового приміщення №25 за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 60, корпус 5. За умовами п.2.2 Попереднього договору ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» зобов`язувався до моменту укладання із ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» основного Договору оренди нежитлового приміщення власними та/або залученими силами і засобами виконати певні роботи, серед іншого, встановити елементи системи вентиляції нежитлового приміщення згідно проектної документації на реконструкцію комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок. З метою виконання умов зазначеного попереднього договору ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАНІ» було укладено Договір підряду №24 від 08.07.2020, згідно умов якого ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАНІ» зобов`язується згідно з будівельними нормами виконати монтаж елементів систем вентиляцій на об`єкті: Житлово-офісний комплект з приміщеннями громадського призначення на вул. Каховській, 60 в Дніпровському районі м. Києва, II черга будівництва, 8-секційний житловий будинок. ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАН» залучило субпідрядника у виконанні зазначених вище робіт та уклало Договір підряду №20.07.2020-КАХ від 20.07.2020 із спеціалізованою ТОВ «ІНЖКОМ». З метою виконання Договору підряду №20.07.2020-КАХ від 20.07.2020, ТОВ «ІНЖКОМ» отримало погоджену виконавчу схему щодо монтажу елементів вентиляції у ТОВ «ПРОЕКТІНДУСТРІЯ», яка є Генеральним проектувальником реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на вул. Каховська, 60 у Дніпровському районі м. Києва. 01 вересня 2020 між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» було укладено Основний договір оренди нежитлового приміщення №010920 від 01.09.2020, за умовами якого ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» прийняв у строкове користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За умовами пункту 1.6 цього договору передбачено, що позивач має право без додаткового погодження з ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» передавати Нежитлове приміщення в подальше користування. У подальшому, ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» уклало із ФОП [PERSON] договір оренди нерухомого майна №04092020 від 04.09.2020, за умовами якого передало ФОП [PERSON] в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 107,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На початку жовтня 2020 року, при встановленні орендарем нежитлового приміщення ФОП [PERSON] витяжного вентилятора було виявлено, що ділянка вентиляційного коробу в приміщенні №26 повністю демонтована і отвори закладені цеглою. 05 жовтня 2020 ФОП [PERSON] звернулась із листом до ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та просила сприяти у вирішенні питання із відновленням транзитної частини витяжної вентиляції, яка підходить до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Для з`ясування обставин демонтажу вентиляційного коробу, представник ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» Жук Р.В. познайомився особисто із інвестором сусіднього нежитлового приміщення №1645 (будівельний № 26) [PERSON] задля вирішення спірної ситуації із вентиляцією і прийти до консенсусу. Сторони, а саме представник ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» Жук Р.В. із використанням мобільного телефону із номером [NUMBER] та [PERSON] із використанням мобільного телефону із номером [NUMBER] , продовжили переписку у застосунку «Viber». В процесі переписки, відповідач чітко й однозначно визнала, що демонтаж транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 (будівельний № 26), що належить їй на праві власності, проведено по ініціативі останньої без погодження з позивачем. Крім того, [PERSON] погодилась провести відновлювальні роботи по транзитній витяжній вентиляції, однак виключно за рахунок позивача і за умови дотримання позивачем сприятливих саме для відповідача умов. Вказані переговори не були доведені до логічного вирішення проблеми, так як відповідач відмовилась йти на компроміс, який позивач бажав знайти без звернення за правовою допомогою, чим фактично вчинила дії щодо перешкоджання законній господарської діяльності позивача та мирного володіння майном. Таким чином, зазначені докази і доводи чітко доводять той факт, що саме [PERSON] було здійснено, власними силами або із залученням третіх осіб, демонтаж встановленого повітропроводу орієнтовно в жовтні 2020 року, який був змонтований Позивачем у відповідності до проектного рішення KHVSK-0606-2016-2.5-0B до проекту реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . З урахуванням зазначеного, вимоги про зобов`язання [PERSON] за власні кошти відновити демонтовану частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 за адресою [ADDRESS] та відновити безперешкодний доступ до викидної шахти у відповідності до проектних рішень KHVSK-0606-2016-2/50B по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] », є обґрунтованими та є належним способом правового захисту та відновлення прав позивача. Крім того, враховуючи положення статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України та зважаючи, що саме відповідач вчинила дії щодо демонтажу транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 (будівельний № 26), що у свою чергу призвело до неможливості повноцінного використання ФОП [PERSON] орендованого приміщення, а як наслідок зменшення фіксованої суми орендної плати до 30000,00грн., у зв`язку з чим, починаючи з 01.01.2022 року, ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» щомісячно зазнає матеріальних збитків у формі упущеної вигоди у сумі 13 120,00 грн. Станом на момент звернення до суду з відповідним позовом, Позивач зазнав матеріальних збитків у формі неодержаних доходів (упущеної вигоди) в сумі 13 120,00 грн. Відповідач та представник відповідача - адвокат Кісілевич О.М. в судовому засіданні висловили свої заперечення щодо підстав та предмету позову, просили в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення №1645 за адресою [ADDRESS] (будівельна адреса [ADDRESS] ), що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56437726 від 03 лютого 2021 року. В цьому приміщення відповідач займається підприємницькою діяльністю, а саме: надає перукарські послуги та інші індивідуальні послуги у салоні краси « [INFO] ». Поряд з об`єктом нерухомого майна №26 здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] у орендованому приміщенні. Згідно поданих до суду документів ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» є власником нежитлового приміщення будівельний номер якого 25, поштовий - 164 6, за адресою: житловий будинок [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ) Право власності на об`єкт нерухомого майна № 25 (1646) ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» отримало тільки 21.01.2021 року, до цієї дати ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» було як і відповідач тільки покупцем майнових прав на об`єкт нерухомості, які були йому передані згідно акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості від 24.12.2020 року від Приватного акціонерного товариства «Холдінгова команія «Київміськбуд», тобто до цього часу власником майнових прав було Приватне акціонерне товариство «Холдінгова команія «Київміськбуд». Як вбачається з відповіді ПрАТ «Холдінгова команія «Київміськбуд» № 881/0/2-22 від 18.07.2022 року, на адвокатський запит представника Відповідача, об`єкт будівництва «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , збудований відповідно до проектної документації та введено в експлуатацію, про що 06.10.2020 року видано сертифікат відповідності будівництва об`єкта серії ІУ № 123201006537, сам об`єкт передано компанією в управління ТОВ «ЖК «Сервіс Груп» за відповідним актом прийому-передачі разом з усією проектною та технічною документацією. Таким чином, ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» не ставши власником та не отримавши право власності на Об`єкт нерухомого майна № 25 (1646) здає його в оренду та суборенду іншим юридичним особам, про що свідчать надані представником позивача копії договорів оренди від 01 вересня 2020 року (сторони договору - ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС») та 04 вересня 2020 року (сторони договору - ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» таз ФОП [PERSON] ), при цьому ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» навіть не прийняло майнові права на Об`єкт нерухомого майна № 25 (1646), а отримало тільки 01.06.2020 року технічний паспорт замовником якого є Приватного акціонерного товариства «Холдінгова компанія «Київміськбуд», жодних дозволів або погоджень на вищевказані дії від ПрАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» на здачу в оренду Об`єкт нерухомого майна № 25 (1646) позивач не надає, а отже сторона відповідача вважає, що це було здійснено незаконно. З огляду на наведене, ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАНІ» та ТОВ «ІНЖКОМ», як підрядники за договорами укладеними з ТОВ «РЕНТСОЛЮШН», виконували монтаж систем вентиляції на об`єкті: житловий будинок [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ) до введення в його в експлуатацію без погодження з власником майнових прав на даний об`єкт будівництва з ПрАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд», без погодження ТОВ «ЖК «Сервіс Груп», без погодження з власником майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 26 (1645) - [PERSON] . В свою чергу, суборендар Об`єкта нерухомого майна № 25 (1646) ФОП [PERSON] здійснює свою підприємницьку діяльність на об`єкті вже з початку вересня 2020 року, підприємницька діяльність пов`язана з діяльністю ресторанів та наданню послуг мобільного харчування, безпосередньо в орендованому приміщенні знаходиться ресторан швидкого харчування [INFO] . Діяльність вищезазначеного закладу харчування відчули на собі мешканці будинку та безпосередньо власниця салону « [INFO] » [PERSON] , так як з витяжок DVOR DOBRO, які функціонують на фасаді будинку відчутний дуже неприємний запах від приготування страв. цей неприємний запах проникав до салону «MS DIVA» через транзитну систему вентиляції DVOR DOBRO, яка була незаконно прокладена через Об`єкт нерухомого майна № 26 (1645) відповідача, та вочевить прокладена без дотримання будівельних правил та норм з порушенням проектної документації розділу вентиляція проектної документації OB «KHVSK-0606-2016», з огляду на постійний запах у салоні від приготування їжі у вищевказаному закладі харчування. Не дивлячись на багаточисельні звернення відповідача до Позивача та ФОП [PERSON] з проханням вплинути на ситуацію, полагодити транзитну систему вентиляції не призвело до вирішення спірної ситуації. В жовтня 2021 року відповідач самостійно демонтувала частини транзитної витяжки (коробу), яка була прокладена через Об`єкт нерухомого майна № 26 (1645) та поновила її у грудні 2021 року, залучивши до встановлення частини транзитної витяжки (коробу) професійну компанію з таких видів робіт - ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «ПРОСТО ЄВРО», про що свідчить залучений відповідачем до відзиву на позов договір підряду № 0107 від 29 жовтня 2021 року та Акт виконаних робіт № 0104 від 10 грудня 2021 року, які були підписані між відповідачкою та ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «ПРОСТО ЄВРО». Відповідач не заперечує той факт, що у період з жовтня по грудень 2021 року була відсутня частина транзитної витяжки через те, що відповідач самостійно демонтувала частину коробу транзитної витяжки Об`єкта нерухомого майна № 26 (1645) та встановила назад вже нормальну та робочу частину коробу транзитної витяжки, яка могла якісно виконувати своє цільове призначення та витягувала б неприємні запахи (сморід) безпосередньо з кухні на Об`єкті нерухомого майна № 25 (1646), тобто з ресторану швидкого харчування. На даний час вентиляційні канали на Об`єкті нерухомого майна № 25 (1646) придатні до експлуатації та проходять через транзитну витяжку Об`єкті нерухомого майна № 25 (1646). Відповідач стверджує, що повідомила про це представника позивача Жука Р.В. , тому не відповідала на претензії-вимоги позивача та його представників. Відповідач наголосила та просила врахувати суд такі обставини, що позивач зробив не офіс на орендованому об`єкті, а заклад швидкого харчування, станом на 2020 рік та по теперішній час транзитна система вентиляції виводить повітря з кухні закладу швидкого харчування. Позивач проклав транзитну вентиляційну систему через існуючі нежитлові приміщення без погодження з інвесторами сусідніх приміщень та ПрАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» та зробив це настільки неякісно, що Відповідач був вимушений тимчасово його демонтувати частину коробу транзитної вентиляції на рівні Об`єкт нерухомого майна № 26 (1645) та залучити професійну компанію для її відновлення. Щодо обраного позивачем способу захисту речового права у відповідності до положень статі 396 ЦК, які на його думку полягають зокрема у тому, що позивач як законний користувач нерухомого майна та законний власник влаштованої вентиляційної системи у зазначеному нежитловому приміщенні не може повноцінно користуватись як зазначеним нерухомим майном так і використовувати належну вентиляційну систему, відповідач звертає увагу на умови п. 1.5. Договору оренди нежитлового майна від 01.09.2020 року №01092020, укладеного з ТОВ «РЕНТСОЛЮШН», де вказано, що об`єкт оренди належить ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав. Тобто, на момент нібито порушення речового права позивача станом на 05 жовтня 2020 року житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] разом об`єктом нерухомого майна № 25 (1646) не був введений в експлуатацію та ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» не виконало повністю своїх інвестиційних зобов`язань та не отримало навіть у власність майнові права на свій об`єкт нерухомого майна. Відповідач також заперечує та вважає безпідставними вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідача збитків у формі упущеного вигоди, за відсутності складу цивільного правопорушення у діях відповідача по відношенню до позивача та його суборендатора, оскільки система транзитної вентиляції в нежитлових приміщеннях працює та вона тільки тимчасово не функціонувала в період з кінця жовтня 2021 року до середини грудня 2021 року, а сам факт начебто упущеної вигоди був штучно організований між двома пов`язаними особами - Орендарем та суборендатором, задля того щоб створити певний тиск на відповідача. Таким чином, вислухавши учасників цивільного процесу, наведені ними доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення, виходячи з наступного. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно частини другої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Частиною другою статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» є власником нежитлового приміщення №25, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , якому була присвоєна адреса: нежитлове приміщення №1646, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.01.2021 року. Підстава реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна - Договір купівлі-продажу майнових прав № 18183/РН-Н від 01.12.2017 року; Договір про відступлення прав та обов`язків №20099/РН-У від 21.11.2018 за Договором купівлі-продажу майнових прав №18183/РН-Н від 01.12.2017 року; Договір №21953/РН-У від 07.11.2019р. про відступлення прав та обов`язків за Договором купівлі-продажу майнових прав №18183/РН-Н від 01.12.2017 року; Акт прийому передачі майнових прав до Договору купівлі-продажу майнових прав №18183/РН-Н від 01.12.2017 року: Витяг з витягу з переліку інвесторів від 24.12.2020 року. 06.07.2020 року між ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» та ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» укладено попередній договір №06072020 від 06.07.2020 про наступне укладання договору оренди нежитлового приміщення №25 за адресою: [ADDRESS] . За умовами п.2.2 Попереднього договору, ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» зобов`язувався до моменту укладання із ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» основного Договору оренди нежитлового приміщення власними та/або залученими силами і засобами здійснити: - встановлення пожежної сигналізації згідно будівельних норм та правил; - встановлення пожежних шаф ПК з належним приладдям для гасіння пожежі; виконати електромонтажні роботи згідно призначення приміщень та правил, зокрема встановити електрощит з ввідним та додатковими автоматами; - встановити елементи системи вентиляції Нежитлового приміщення згідно проектної документації на реконструкцію комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок; - виконати інші роботи, необхідні для безпечного використання Нежитлового приміщення у цілях господарської діяльності та згідно проектної документації на реконструкцію комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок. 08 липня 2020 року між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАНІ» укладено Договір підряду №24, згідно умов договору ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАНІ» зобов`язується згідно з будівельними нормами виконати на свій ризик, власними та залученими силами і своїми матеріально-технічними засобами виконати монтаж елементів систем вентиляцій на об`єкті: Житлово-офісний комплект з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , II черга будівництва, 8-секційний житловий будинок, відповідно до умов цього Договору, додатків та додаткових угод до нього, котрі являються невід`ємною частиною Договору, ліквідувати недоробки та дефекти, що виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт Замовником або протягом гарантійного строку та передати закінчені роботи Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи (копія договору додається). 20 липня 2020 року між ТОВ «РЕНТ ОФІС КОМПАН» та ТОВ «ІНЖКОМ» (субпідрядник) укладено Договір підряду №20.07.2020-КАХ. З умовами договору, ТОВ «ІНЖКОМ» зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного Договору та норм законодавства України виконати монтаж елементів систем вентиляції на об`єкті «Житловий офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок». Додатком №1 до Договору підряду №20.07.2020-КАХ від 20.07.2020 встановлено договірну ціну по вартості монтажу елементів систем вентиляції. Зазначеним Договором підряду №20.07.2020-КАХ від 20.07.2020 ТОВ «ІНЖКОМ» мала виконати роботи, серед інших, в приміщенні [ADDRESS] . Згідно робочої документації по реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово- офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , а саме у розділі Опалення, вентиляція та кондиціонування житлового будинку №5.5 KHVSK-0606-2016-2.5-0B на аркушу 3 (загальні дані) передбачено, що система вентиляції для офісів передбачено перспективними. У проекті передбачено викидні шахти викиду повітря від усіх вентиляційних установок (офісів, санвузлів тощо). Підключення до викидної шахти здійснюється через вогнезатримуючий клапан (ВЗК). Підключення до викидного колектору рекомендується виконувати через зворотній клапан. При необхідності інвестор може самостійно виконати підключення безпосередньо до шахти через ВЗК та зворотній клапан з погодженням рішення з Ген. Проектувальником. З метою виконання Договору підряду №20.07.2020-КАХ від 20 липня 2020 року, ТОВ «ІНЖКОМ» отримало погоджену виконавчу схему щодо монтажу елементів вентиляції у ТОВ «ПРОЕКТІНДУСТРІЯ», яка є Генеральним проектувальником реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом норми містяться у статті 283 Господарського кодексу України. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). (ст. 760 ЦК України) Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем також може бути особа, уповноважена на укладання договору найму. (ст. 761 ЦК України) 01 вересня 2020 року між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» було укладено основний Договір оренди нежитлового приміщення №010920 від 01.09.2020, за умовами якого ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» прийняв у строкове користування нежитлове приміщення №25, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За умовами п.1.6 Договору передбачено, що ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» має право без додаткового погодження з ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» передавати Нежитлове приміщення в подальше користування. Згідно зі ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договори найму. Піднайм (суборенда) - це передання в найм наймачем орендованої ним речі третій особі (піднаймачеві, суборендарю). Договір піднайму (суборенди) по своїй суті є також договором найму, в якому наймач (орендар) виступає наймодавцем (орендодавцем), а піднаймач (суборендар) наймачем (орендарем). Однак, будучи стороною у договорі найму, укладає договір піднайму (суборенди), в якому він сам виступає, як наймодавець (орендодавець). Як наслідок, ці договори пов`язані між собою, як первинний і похідний (додатковий), у силу чого, договір піднайму (суборенди) залежить від договору найму (оренди). Це зумовлює похідний характер прав піднаймача ( суборендаря), зміст договору піднайму (суборенди) в усіх аспектах залежить від договору найму ( оренди). 04 вересня 2020 року ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» уклало із ФОП [PERSON] договір оренди нерухомого майна №04092020, за умовами якого передало ФОП [PERSON] в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 107,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Факт передачі нежитлового приміщення в оренду підтверджується Актом приймання - передачі нежилого приміщення в оренду згідно договору №040920 оренди нежилого приміщення від 04 вересня 2020р. Відповідно до ст. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Водночас суд зазначає, що речовим правам на чуже майно притриманий абсолютний характер захисту, на що вказує, зокрема, ст. 396 ЦК України, згідно з якою такі права захищаються в такій спосіб і самими засобами, як і право власності. Більш того, особа, якій належить речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі, і від власника. Абсолютний характер захисту речових прав на чуже майно виявляється також у згаданому вище слідуванню цих прав за річчю. До захисту речових прав на чуже майно застосовуються положення глави 29 Цивільного кодексу України. Статтею 397 Цивільного кодексу України визначено коло суб`єктів права володіння чужим майном, зокрема, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. При цьому, презумпція правомірності володіння означає: допоки не доведено інше, фактичне володіння має визнаватись правомірним. В силу положень статті 770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої в оренду (та, як наслідок суборенду відповідно до ст.774 ЦК України), до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. В розумінні статей 759, 774 Цивільного кодексу України, право користування майном у вигляді піднайму, має доводитись, як власне договором найму, так, і договором піднайму в сукупності. Як слід, доказом прав користування майном відповідачем мають бути обидва договори договір оренди та договір суборенди. У статті 773 ЦК України зазначено, що наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Виходячи з положень статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, предмет та підставу позову визначає виключно позивач. Обираючи спосіб захисту для відновлення порушених прав, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен», в особі уповноваженого представника, пред`явило позов до фізичної особи - [PERSON] з вимогою: «зобов`язати відповідача за власні кошти відновити демонтовану частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення т№1645 за адресою: [ADDRESS] , та відновити безперешкодний доступ до викідної шахти у відповідності до проектних рішень КНVSK -06-6-2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] », посилаючись на допущені з боку відповідача порушення положень чинного законодавства України, зокрема, статі 41 Конституції України та статей 317, 319, 321, 391, 396 Цивільного кодексу України, які полягають, на думку представника позивача, в тому, що позивач, як законний користувач нерухомого майна та законний власник влаштованої вентиляційної системи у нежитловому приміщенні № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , не може повноцінно користуватись як зазначеним нерухомим майном, так і використовувати належну йому вентиляційну систему, у зв`язку з чим права позивача підлягають відновленню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. ( ст. 391 Цивільного кодексу України) Статтею 396 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачу в здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення з неправомірно займаних нежитлових приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо). Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, задоволення негаторного позову можливе за сукупністю двох підстав: наявність у позивача права вимоги усунення перешкод; вчинення перешкод відповідачем. За відсутністю хоча б однієї з обставин, підстави для задоволення негаторного позову відсутні. Як роз`яснено у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За загальним правилом будівельні роботи можуть проводитися після отримання замовником таких робіт документів, передбачених ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Такий перелік затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406 зазначеними роботами є роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Також, пункт 3 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 передбачає, що не потребує отримання документів технічне переоснащення згідно з державними будівельними нормами внутрішніх систем опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують функціонування будівель і споруд; обладнання (переобладнання) будівель і споруд приладами для ведення відокремленого обліку енергоносіїв, гарячої і холодної води. Власник нерухомості може змінити споживчі якості будівлі або приміщення шляхом, реконструкції, перепланування (чи інших будівельних робіт). Разом з тим, реконструкція та перепланування відрізняються один від одного. Зокрема, в Додатку Б до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» зазначено, що реконструкція - це перебудова існуючих об`єктів виробничого та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометри розміри). Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. За даними, які внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власником приміщення №1645 за адресою [ADDRESS] (будівельна адреса [ADDRESS] ) є [PERSON] , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56437726 від 03 лютого 2021 року. Висуваючи вимоги про відновлення порушених прав, виходячи з обраного способу захисту, позивач посилається на наступні обставини, що орієнтовно в жовтні 2020 року відповідачем було здійснено, власними силами або із залученням третіх осіб, демонтаж встановленого повітропроводу, який був змонтований ТОВ «Рентсолюшен» у відповідності до проектного рішення KHVSK-0606-2016-2.5-0B до проекту реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . На підтвердження та доведення підстав позову, представник позивача посилається на долучені до позовної заяви письмові докази, які підтверджують наступні обставини. 06 липня 2020 року між ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» та ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» укладено Попередній договір №06072020 про наступне укладання договору оренди нежитлового приміщення №25 за адресою: [ADDRESS] , власник нежитлового приміщення - ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС», за умовами цього договору Орендодавець зобов`язував Орендаря встановити елементи системи вентиляції Нежитлового приміщення згідно проектної документації на реконструкцію комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок; виконати інші роботи, необхідні для безпечного використання нежитлового приміщення у цілях господарської діяльності та згідно проектної документації на реконструкцію комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, 8-секційний житловий будинок. Згідно проектного рішення KHVSK-0606-2016-2.5- 0В у нежитловому приміщенні №1646 по [ADDRESS] , яке належить ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС» та перебуває в оренді ТОВ «РЕНТСОЛЮШН», влаштовано витяжну вентиляцію на підставі проектного рішення, погодженого Генеральним Проектувальником - ТОВ «ПРОЕКТІНДУСТРІЯ» («Житловий будинок №5.5. Загальні дані (Закінчення)» в розділі ВЕНТИЛЯЦІЯ»), Виконавчі креслення відповідають проекту розділу OB «KHVSK-0606-2016», а монтажні роботи вентиляційних коробів виконані згідно із проектною документацією та відповідно Державним будівельним нормам України (ДБН). Витяжна вентиляція підключена до транзитного повітропроводу, який пролягає через нежитлові приміщення 1645 та 1644 (будівельні №26 та №27) у відповідності до проекту реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . 30 червня 2021 року (вих.№30/06/01-2021) ТОВ «ПРОЕКТІНДУСТРІЯ» листом повідомила, що до Товариства зверталась будівельна компанія ТОВ «ІНЖКОМ», яка виконувала монтажні роботи мереж опалення та вентиляції у нежитловому приміщенні №25 будинку №5.5 та надавала на розгляд виконавчу схему прокладення вентиляційних систем. ТОВ «ПРОЕКТІНДУСТРІЯ» розглянула та підтвердила, як генеральний проектувальник, що вентиляційні системи прокладено згідно проектних рішень KHVSK-0606- 2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] ». 24 січня 2022 року та 28 квітня 2022 року представником позивача Чередниченко Д.О. на адресу [PERSON] направлялись претензії - вимоги з проханнями надати відповідь про причини та підстави демонтажу у нежитловому приміщенні №1645 (будівельний №26) по [ADDRESS] частини транзитної витяжної вентиляції, яка прокладена для нежитлових приміщень 1646, 1644 та 1645 (будівельні №25, 26 та 27 у будинку №5.5) за адресою: [ADDRESS] та підключена до викидної шахти та надати належним чином завірену копію дозвільного документа, на підставі якого здійснено демонтаж у нежитловому приміщенні № 1645 (будівельний №26) по [ADDRESS] частини транзитної витяжної вентиляції, яка прокладена для нежитлових приміщень 1646, 1644 та 1645 (будівельні №25, 26 та 27 у будинку №5.5) за адресою: [ADDRESS] та підключена до викидної шахти. За відсутності отриманої від відповідача відповіді на претензії, представник ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» Чередниченко Д.О. звернувся до балансоутримувача ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП», останньою було проведено перевірку вентиляційних каналів загальнообмінної вентиляції будинку, яка призначена для вбудованих нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] та складено Акт №1249 від 06 грудня 2021 року, згідно якого встановлено, що вентиляційні канали в нежитловому приміщенні №1646 за адресою: [ADDRESS] , відповідають розділу OB «KHVSK-0606-2016» робочої документації по Реконструкції існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського -призначення на [ADDRESS] , але непридатні до експлуатації з причин відсутності частини секції вентиляційного коробу на рівні нежитлового приміщення №1645 по [ADDRESS] . Отвір з вентиляційного коробу на перетині нежитлових приміщень №1646 та №1645 закладений цеглою з боку нежитлового приміщення №1645. Власником приміщення станом на дату складення Акт є [PERSON] . Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, за загальним правилом, покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Аналогічний тягар доведення заперечень проти позову покладається на відповідача. Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Згідно зі статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для підтвердження цих обставин, які безпосередньо стосуються предмету доказування у даній справі та мають значення для вирішення спору по суті, сторона має право надати докази. Для з`ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу. Висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України) Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експерта може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Таким чином, для того, щоб результат проведеної експертизи був допустимим доказом у відповідності до ст. 102 ЦПК України, експертиза має призначатися у конкретній справі за заявою осіб, які беруть участь у справі, або на замовлення таких осіб для використання в якості доказу у конкретній справі, а не в будь-якій іншій. Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України) З огляду на характер спірних правовідносин, у справі, що є предметом розгляду, в частині заявлених вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме, «відновити демонтовану частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 за адресою: [ADDRESS] , та відновити безперешкодний доступ до викідної шахти у відповідності до проектних рішень КНVSK -06-6-2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] », основним засобом доказування є висновок експерта. У зв`язку з цим сторона вправі подати до суду заяву про призначення судової будівельно-технічної експертизи з урахуванням тієї обставини, що позивач не володіє спеціальними знаннями в галузі будівництва, планування, і самостійно надати суду відповідні висновки не має можливості, а це є суттєвим фактом для повного та всебічного розгляду справи. 28 вересня 2022 року ( вх.№33241) представником позивача - адвокатом Чередниченко Л.О. подано клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів у цивільній справі (а.с.111-114 т.2), а саме: копію договору №06/07-22 від 12 липня 2022 року з додатками (розрахунок вартості проведення експертизи, рахунок на оплату, витяг з реєстру ЄП, платіжне доручення); копію клопотання експерта №13-АЕ/16-22 від 19 липня 2022 року; копію клопотання №б/н від 11 серпня 2022 року з доказами направлення; акт про не допуск від 09 серпня 2022 року; копія наказу №8-К від 21 червня 2022 року; копія відповіді відповідача; копія клопотання №б/н від 02 вересня 2022 року із доказами направлення; висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 15 вересня 2022 року за №18/16-22. 29 грудня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволення клопотання представника позивача - адвоката Чередниченко Л.О. про поновлення пропущеного строку для подання заяви про долучення доказів. Клопотання представника позивачів - адвоката Чередниченко Л.О. про долучення доказів, зареєстроване в канцелярії суду 28 вересня 2022 року за вх.№33241, - залишено без розгляду. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Положення статей 76, 102 - 113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про відновлення попереднього стану будівельного об`єкту або його окремих конструктивних елементів. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням правил будівництва, реконструкції, перепланування (чи інших будівельних робіт). Під істотним порушенням будівельних норм і правил, з огляду на положення законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо. За наведених обставин, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено сам факт проведення відповідачем демонтажу частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 за адресою: м. Київ, вулиця Каховська, 62-А, за відсутності достовірних й достатніх технічних даних про це, допущення порушеннь чинних норм закону, а також будівельних норм і правил, із загрозою руйнування будь-якого характеру або порушення експлуатаційної придатності, пов`язаних із можливим завданням шкоди для життя чи здоров`я людини, із відповідною зміною конструкції викідної шахти у відповідності до проектних рішень КНVSK -06-6-2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] . Надаючи оцінку заявленим вимогам в цій частині, суд враховує, що позивач не скористався процесуальним правом подати клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для доведення допущених відповідачем порушень (руйнацій), у разі їх встановлення, внутрішніх конструктивних елементів будинку (окремих нежитлових приміщень), їх характер та технічну можливість відновлення демонтованої частини транзитної витяжної вентиляції з приміщення відповідача чи як наслідок в інших нежитлових приміщенням будинку. Слід зазначити, що з позовом до суду звернувся Орендатор ( ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН») приміщення нежитлового приміщення №25 за адресою: [ADDRESS] , (власник нежитлового приміщення - ТОВ «КИЇВ ОРЕНДА СЕРВІС»), при цьому жодного доказу, який мав підтвердити дійсний технічний стан витяжної вентиляції в цьому приміщенні, суду надано не було, що унеможливлює надати оцінку наявності причини-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та їх вплив на технічний стан приміщення №25, обмеження доступу до цього приміщення та/або неможливість користуватись ним за цільовим призначенням саме суб`єкту господарювання, суборенда тору, в залежності від виду господарської діяльності. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» щодо зобов`язання [PERSON] за власні кошти відновити демонтовану частину транзитної витяжної вентиляції, що проходить через приміщення №1645 за адресою: [ADDRESS] , та відновити безперешкодний доступ до викідної шахти у відповідності до проектних рішень КНVSK -06-6-2016-2/5ОВ по об`єкту «Реконструкція існуючого комплексу будівель під житлово-офісний комплекс з приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , в цій частині вимоги є безпідставними та недоведеними належними та допустимими доказами з урахуванням обраного позивачем способу захисту. Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків у формі неодержаних доходів (упущеної вигоди) в сумі 13120,00 гривень, суд приходить до наступних висновків. Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 «Захист цивільних прав та інтересів» Розділу І «Основні положення» Книги першої «Загальні положення», Глави 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» Книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Главою 25 «Відшкодування збитків у сфері господарювання» Розділу V «Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання» ГК України. У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Виходячи з положень частини другої статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.04.2020 р. у справі №925/1196/18 надано таке визначення збитків - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо. Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Як зазначено вище, збитки, як правова категорія, включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20). При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)). Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18). Отже, пред`явлення вимоги про відшкодування упущеної вигоди, яка за своєю суттю є припущенням, покладає на кредитора обов`язок навести достатні обґрунтування, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі №6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц (провадження №14-79цс18). Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи не є абстрактними, а реально були б ним отримані в разі використання орендованого приміщення, в розрізі даного спору представник позивача посилається на наступні обставини. 04 вересня 2020року між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» (Орендодавець) та ФОП [PERSON] (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна №040920, відповідно до предмету договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах цього Договору нежитлове приміщення загальною площею 107,8кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3.1. цього Договору, розмір щомісячної орендної ставки (далі - Орендна ставка) за користуванням Об`єктом оренди становить 43120,00грн. 05 жовтня 2020 року ФОП [PERSON] (Суборендатор нежитлового приміщення №25 за адресою: [ADDRESS] ) звернулась до Орендодавця - ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН», із проханням вирішити проблему із відновленням транзитної частини вентиляції. 07 липня 2021 ФОП [PERSON] звернулась до ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН» із зверненням та просила втрутитись у проблему із відновленням транзитної частини вентиляції. 11 жовтня 2021 року ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН» отримало від ФОП [PERSON] претензію з вимогою виконати свої зобов`язання за Договором оренди нерухомого майна №040920 від 04.09.2020 року та внести зміни до розміру орендної плати до 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. за місяць, а у разі не виконання вимог претензії або залишення без відповіді, ФОП [PERSON] буде змушена розірвати укладений Договір на підставі п.3.10 Договору оренди №04092020 від 04.09.2020 з 31.12.2021 та вимагати отримання належних компенсацій. За умовами п.4.4.5. Договору оренди нерухомого майна №040920 від 04.09.2020 року, ФОП [PERSON] має право вимагати від ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН» усунення допущених ним порушень, що впливають на можливість здійснення ФОП [PERSON] своєї господарської діяльності в рамках орендних відносин, а також вимагати від Орендатора усунення несправностей, аварій чи інших обставин та неправомірних дій третіх осіб, які впливають на використання об`єкта оренди (у т.ч. його комунікацій, майна та обладнання) за цільовим призначенням, що не пов`язано із винними діями ФОП [PERSON] . За умовами п.3.10 Договору оренди нерухомого майна №040920 від 04.09.2020 року, Орендар має право на перегляд встановленого розміру орендної ставки у разі неможливості користування комунікаціями та обладнанням об`єкта оренди протягом 2-х (двох) календарних місяців підряд, спричинене обставинами, що не пов`язані із неправомірними діями або бездіяльністю Орендаря, у бік зменшення, але не більше ніж на 50 (п`ятдесят) відсотків орендної ставки, визначеної п.3.1 Договору. У цьому випадку орендар має направити на адресу Орендодавця відповідну претензію із викладом обставин, які спричинили неможливості користування комунікаціями та обладнанням об`єкта оренди. У випадку, якщо орендодавець не розгляне таку претензію протягом 10-ти днів від дати її отримання і не надасть відповідь або зустрічну пропозицію, орендар на виключення із правила, встановленого п.7.4. Договору, має право на дострокове розірвання цього договору і вимагати повернення гарантійної суми в розмірі місячної орендної плати. Орендар має зазначити про дату дострокового розірвання договору у відповідній претензії. 16 грудня 2021 року між ТОВ «РЕНТСОЛЮШЕН» та ФОП [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди №04092020 від 04.09.2020, згідно якої внесені зміни до п.3.1. зазначеного договору оренди та зменшено розмір щомісячної орендної плати до 30 000,00 грн. на місяць починаючи з 01.01.2022 року. За умовами п.2 Додаткової угоди №2 до Договору оренди №04092020 від 04.09.2020 сторони дійшли згоди, що положення п.1 цього Додатку №2 до Договору діють у період з 01 січня 2022 року до дати фактичного відновлення працездатності системи вентиляції в орендованому -нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , та можливості її використання за цільовим призначенням, що фіксується Сторонами у відповідній двосторонній додатковій угоді. Оцінивши наведені позивачем підстави для застосування до відповідача санкцій цивільно-правового характеру як відшкодування збитків у формі упущеної вигоди, суд приходить до висновку про їх недоведеність, за відсутності встановлених засобів доказування ні наявності збитків у своїй майновій сфері, ані протиправності дій відповідача, його вини та причинного зв`язку між такими протиправними діями і збитками, із змісту позовної заяви не вбачається, що позивачем наводилися доводи щодо наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення в діях відповідача, а також про вжиті ним заходи щодо одержання упущеної з вини відповідача вигоди. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підставним і покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 13120,00 гривень, за наведеними позивачем розрахунками сума збитків розрахована як різниця між розміром орендною платою 43 120,00 гривень, узгоджена сторонами Договору оренди від 04 вересня 2020року, укладеного між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ФОП [PERSON] , та зменшеною сумою орендною платою визначеної сторонами цього ж договору за додатковою угодою в розмірі 30000,00 гривень, починаючи з 01.01.2022 року, що взагалі не може вважатись збитками, оскільки не є тими витратами, які позивач зробив для відновлення свого права, докази порушення якого на даний час відсутні. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентсолюшен» до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заподіяних збитків у формі упущеної вигоди, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі, суд покладає понесені судові витрати на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed