Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

13 січня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 06 серпня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після офіційної реєстрації шлюбу стосунки складалися нормально, однак під час спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя і подружні стосунки загалом, так як відповідач зловживає алкогольними напоями та веде розгульний спосіб життя чим поставив сім`ю на другий план. З вересня 2022 року сторони перестали проживати як подружжя. Шлюбні стосунки припинилися, спільне господарство не ведеться. Враховуючи наведені вище обставини [PERSON] просить розірвати шлюб між нею і [PERSON] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності. Додатково вказала, що позов підтримує та просить розірвати шлюб. Просить залишити їй набуте у шлюбі прізвище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3\~ст.211 ЦПК України\~право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрарально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №27. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.10.2020 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільносго стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5). Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved