Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка знаходиться на його утриманні. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідачка не надає допомоги на утримання дитини, хоча є працездатною, інших утриманців не має та аліменти нікому не сплачує. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачкою обов`язку по утриманню їх неповнолітньої дочки, то він вимушений звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов повністю підтримує з викладених в заяві підстав та просить його задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошеннями про виклик її до суду, поміщеними на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 12.01.2023 року та 20.01.2023 року (а.с 18-19). За таких обставин суд 26.01.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 09.10.2018 року (а.с. 8). Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2022 року (а.с. 10-12), шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з батьком [PERSON] (а.с. 10-12). Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 415 від 08.12.2022 року, виданої Раківським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 9), позивач проживає в [ADDRESS] , разом з ним проживає його неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, оскільки вона є здоровою, працездатною та інших утриманців не має, про що в заяві вказав позивач. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved