Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

03 жовтня 2022 року позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Відповідач [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електроенергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». 06.07.2011 року між сторонами укладено договір про користування електричною енергією № 04089601803. Відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Станом на 01.01.2019 року заборгованість за спожиту електричну енергію становить 2747,90 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України просить стягнути 3% річних у розмірі 244,91 грн. та інфляційну складову у розмірі 633,57 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2747,90 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 878,48 грн., судовий збір в розмірі 2481 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 7 жовтня 2022 року ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 48-49). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. У судовому засіданні сторони відсутні, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином. Позивач про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду з відміткою відділу зв`язку, «адресат відсутній за вказаною адресою», що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони (а.с. 51). Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач [PERSON] не скористалася процесуальним правом подати відзив на позов з викладенням своєї позиції щодо заявлених вимог та долучити докази на підтвердження (спростування) заявлених вимог, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго» На підставі договору про користування електричною енергією № 04089601803 від 06.07.2011, позивачем на платній основі здійснюється постачання електричної енергії до помешкання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII до комунальних послуг, зокрема, відносяться послуги з постачання електричної енергії. Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються положеннями статті 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» (який був чинним станом на дату виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII, який набув чинності 11 червня 2017 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (чинними на момент виникнення спірних правовідносин)Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (далі - Правила, ПРРЕЕ) Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] , а отже вона є побутовим абонентом та споживачем послуг, що надаються ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). 6 липня 2011 року споживач [PERSON] уклала з ПАТ «Київенерго» договір про користування електричною енергією, відповідно до якого зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором (а.с. 33). За даними особової карточки позивача станом на 01.01.2019 по цьому особовому рахунку з урахуванням оплат, існує поточний борг в розмірі 2747,90 грн. (а.с. 30-32). Будь-яких змін щодо власника квартири або непроживання за вищевказаною адресою ні від боржника ні від третіх осіб до позивача не надходило. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією. Споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (діяла до 20.06.2018) затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - Правила), які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 3 Правил для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Відповідно до п.п. 19, 20, 21 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно боржником за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. За положеннями п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у період, за який здійснюється оплата. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 502 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» втратила чинність. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, якими врегульовано аналогічні взаємовідносини та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Пунктом 28 Правил передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не зверталася до відповідача із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала жодної довідки, яка підтверджує неспроможність погашення боргу. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 48 Правил, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. А пунктом 42 даних Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з розрахунком ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 3626,38 грн., в тому числі: 3% річних у розмірі 244,91 грн. та інфляційна складова у розмірі 633,57 грн. (а.с. 29). 11 вересня 2017 року відповідача [PERSON] попереджено про припинення постачання електроенергії, показники лічильника на момент попередження становили 020571 кВт*г (а.с. 34) Відповідно до наряду-допуску № 10040 від 2 березня 2020 року квартиру [ADDRESS] відключено від клемника лічильника фазний провід у зв`язку із заявкою електропостачальника за заборгованість, показники лічильника на момент відключення становили 027550 кВт*г (а.с. 35-36). 2 липня 2020 року відбулося повторне відключення від клемника лічильника фазний провід у зв`язку із самовільним підключенням після відключення, показники лічильника на момент відключення становили 028368 кВт*г, що підтверджується копією наряду-допуску для виконання робіт з відключення в електроустановках від 2 липня 2020 року (а.с. 35-36). Відповідно до наряду-допуску № 33195 від 22 жовтня 2020 року квартиру [ADDRESS] повторно відключено від клемника лічильника фазний провід у зв`язку із самовільним підключенням після відключення, показники лічильника на момент відключення становили 028992 кВт*г (а.с. 39). Ухвалою судді Голосіївського районного суду від 3 грудня 2021 року відмовлено ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» у задоволенні заяви щодо видачі судового наказу про стягнення боргу із [PERSON] (а.с. 40-41). Відповідач не скористалася процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання нею зобов`язань. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи наявність прострочення сплати за спожиту електричну енергію з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, з яких: 2481 грн. - витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви та 1500 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 п.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Із матеріалів справи убачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2022 року № 308-20, укладеного між ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (а.с. 12-14); додаткової угоди № 2 від 30 грудня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2022 року № 308-20 (а.с. 15); додаткової угоди № 3 від 28 квітня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2022 року № 308-20 (а.с. 16-18); додаткової угоди № 4 від 24 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2022 року № 308-20 (а.с. 19); довіреності № 70/2022 від 22 квітня 2022 року (а.с. 9); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 10) Проте, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази, які підтверджують здійснення ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, тому в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Позивач просить суд стягнути із відповідача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2481 грн., проте в матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору в розмірі 2254 грн. (а.с.8). Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» судовий збір у розмірі 2254 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial