Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ) звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Червонослобідської сільської територіальної громади, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської територіальної громади про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказавши, що вона на час подачі заяви має повних 16 років та відповідачем по справі є її мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження матір`ю записана [PERSON] , в подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07 липня 2022 року. Позивач вказала, що після розірвання шлюбу. з [PERSON] , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і зараз має прізвище « [PERSON] ». Позивач зазначила, що батька в неї немає, а в свідоцтві про народження в графі батько, вказано особу зі слів відповідача [PERSON] . Відповідач народила [PERSON] не в законному шлюбі та відносно позивача не було визнано батьківства. [PERSON] до березня 2022 року проживала в [ADDRESS] в наступному складі сім`ї: матері [PERSON] , вітчима [PERSON] , брата [PERSON] , брата [PERSON] , брата [PERSON] та сестри [PERSON] . На початку оголошення воєнного стану в країні, мати позивача разом з чоловіком [PERSON] та дітьми виїхали за кордон, а позивача мати не захотіла брати з собою. Певний період позивач проживала в [ADDRESS] одна в будинку, без будь-яких засобів існування, не було коштів навіть на продукти харчування. В подальшому позивач переїхала жити до [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . [PERSON] для позивача не є чужою людиною, оскільки брат позивача [PERSON] (брат по матері) є рідним онуком [PERSON] , який довгий період проживає в родині свого батька. Позивач зазначила, що [PERSON] завжди сприймала її як рідну онуку та добре до неї ставилася. Відповідач ніколи не турбувалася про власну доньку, про її навчання, виховання та стан душі, лише покладала на позивача виконання побутових обов`язків. Досудове врегулювання спору не проводилося, оскільки врегулювати даний спір мирним шляхом неможливо. В зв`язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з неї аліменти на свою користь у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до виповнення повноліття. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Червонослобідської сільської територіальної громади, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи. Однак, подав письмову про розгляд справи без участі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Червонослобідської сільської територіальної громади та повідомив, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанківської сільської територіальної громади, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2005 року, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис - №27, матір`ю якої зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] . Згідно наказу Служби у справах дітей Степанківської сільської ради №03 від 22.03.2022 року, неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , яка залишилась без піклування батьків, тимчасово влаштовано в сім`ю гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на період дії військового стану на території України. Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи організації КЗ «ЦНСП» Степанківської сідьської ради від 17.06.2022 року, стан потреби [PERSON] , вказано що позивач має гарне здоров`я, хворіє рідко, харчується регулярно, на момент складання акту оцінки потреб, [PERSON] в повній мірі забезпечена продуктами харчування. Відповідно до довідки №04-125 від 20.06.2022 року підтверджує, що [PERSON] дійсно навчається у державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище» (ІІІ атестаційний рівень) з 01.09.2021 року по 30.06.2024 рік на денній формі навчання. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого секретарем Степанківської сільської ради 10 липня 2000 року і зареєстрованого в реєстрі за №130, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] померлої [INFO] , є її дочка [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 15.01.2077 року зареєстрували шлюб в Степанківській сільській раді Черкаського району, Черкаської області. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу інвентаризаційна справа №51, реєстровий №4/61, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] до начальника служби у справах дітей Червонослобідської сільської ради, в якій просила надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . 3.Релевантні джерела права та акти їх застосування Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (ХІV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків. Згідно ч.2 ст.150 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він в т.ч. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці (справа "Хант проти України" від 07.12.2006 року). Суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 190 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 СК України, суд допускає рішення у справі про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши всі надані докази, якими вони підтверджуються у їх сукупності та підставі свого внутрішнього переконання, за критеріями належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає доведеною належними та допустимими доказами обставину, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню позивача. Ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків є фактом її свідомої поведінки, оскільки вона має можливість займатися вихованням та утриманням дочки, але не вчиняє відповідних дій, судом не здобуто доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, та не бажає їх виконувати в подальшому, про що свідчить той факт, що під час досить тривалого розгляду справи відповідач не вчинила жодних дій що свідчили б про бажання належно виконувати нею свої батьківські обов`язки по відношенні до позивача. Замість цього відповідач за ввесь час розгляду справи лише намагалась довести суду, та позивачу, що не виконує свої батьківські обов`язки виключно через поведінку позивача по відношенні до неї. Таким чином, поведінка відповідача є винною щодо позивача і свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Також суд вважає, що утримувати дитину є обов`язком батьків, реалізація якого є необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач є працездатною особою, а тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі частки заробітку(доходу)щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2022 року до досягнення повноліття. 5.Розподіл судових витрат. За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved