Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Через підсистему "Електронний суд" на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява представника позивача-адвоката Синицької Н.П. в інтересах [PERSON] , в якому остання просить визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис нотаріуса №715, вчинений 18 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 7772,70 грн. В обґрунтування вимог вказано, що з мобільного застосунку державного вебпорталу «Дія» [PERSON] стало відомо, що приватним виконавцем Клименюк А.М. виконавчого округу Житомирської області відкрито виконавче провадження ВП №69614206 від 10.08.2022 з виконання виконавчого напису №715 виданого 18.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 7772 грн. 70 коп. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, [PERSON] стало відомо, що 18 лютого 2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №65595 від 14.01.2021, укладеного із ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», на підставі договору факторингу №ФК06-08/21, укладеного 06 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором №65595 від 14.01.2021 року настав та Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 серпня 2021 року по 02 грудня 2021 року. Сума заборгованості складає 7 772,70 грн (сім тисяч сімсот сімдесят дві гривні 70 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 426,01 (три тисячі чотириста двадцять шість гривень 01 копійка); прострочена заборгованість за комісією 800,00 (вісімсот гривень); - прострочена заборгованість за процентами 3 546,69 (три тисячі п`ятсот сорок шість гривень 69 копійок). Позивач категорично не погоджується з виконавчим написом нотаріуса та заявляє про його безпідставність, оскільки, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, якого не існує. Жодних угод щодо отримання коштів позивачем від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» не укладалось та нотаріально не посвідчувалось. Сума заборгованості не є безспірною, оскільки, позивачка не отримувала будь-яких письмових повідомлень про відступлення права вимоги фактору з визначенням розміру грошової вимоги. Крім того, позивач взагалі не отримувала буд-яких вимог щодо наявності заборгованості на вимоги її сплати, щодо сум нарахованих процентів тощо. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.11.2022 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, згідно поданої через канцелярію суду заяви просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заперечень проти позовних вимог не надав, 07.12.2022 надіслав на адресу суду клопотання про зменшення суми судових витрат до суми сплаченого судового збору та просив відмовити у задоволенні щодо стягнення правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. оскільки не надано доказів понесення таких витрат позивачем Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, будь-яких\~клопотань\~не надавали. Дослідивши позовну заяву та додані до неї докази судом встановлені наступні обставини та відповідно них визначено правовідносини, що склалися між сторонами. 18 лютого 2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №65595 від 14.01.2021, укладеного із ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», на підставі договору факторингу №ФК06-08/21, укладеного 06 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором №65595 від 14.01.2021 року настав та Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 серпня 2021 року по 02 грудня 2021 року. Сума заборгованості складає 7 772,70 грн (сім тисяч сімсот сімдесят дві гривні 70 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 426,01 (три тисячі чотириста двадцять шість гривень 01 копійка); прострочена заборгованість за комісією 800,00 (вісімсот гривень); - прострочена заборгованість за процентами 3 546,69 (три тисячі п`ятсот сорок шість гривень 69 копійок) (а.с. 20). 10.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. відкрито виконавче провадження ВП №69614206 з виконання виконавчого напису №715 виданого 18.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 7772 грн. 70 коп. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу правомірності\~вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М.\~виконавчого напису №715 від 18.02.2022 про стягнення з [PERSON] \~заборгованості за кредитом\~в сумі\~7772,70 грн. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. від 18.02.2022 №715, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безспірності заборгованості, є недоведеним факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог законодавства. Крім того, в матеріалах справи відсутній договір про відступлення права вимоги чи інший документ, за яким право вимоги за кредитним договором №65595 від 14.01.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Згідно з п. 6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо стягнення\~ судових\~ витрат,\~суд виходить\~з наступного. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 2-7 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заперечень проти позовних вимог не надав, 07.12.2022 надіслав на адресу суду клопотання про зменшення суми судових витрат до суми сплаченого судового збору та просив відмовити у задоволенні щодо стягнення правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. оскільки не надано доказів понесення таких витрат позивачем Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18. На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано лише свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Синицької Н.П. №001255 від 18.10.2021 та ордер на надання правничої допомоги позивачу [PERSON] та в позові вказано, що орієнтована сума витрат на правову допомогу складе 5000,00 грн. До закінчення судових дебатів представник позивача чи сам позивач доказів сплати витрат на правову допомогу не надав, як і не було зроблено ними заяви про те, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішеня у справі, як те передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Отже, при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., суд вважає, що заявлена вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем та його представником не надав належних доказів обґрунтування своїх вимог щодо стягнення вказаних витрат, а саме, документально не підтверджено витрати, не надано акт приймання\~передачі виконаних робіт, розрахунок суми винагороди, договір про надання правової допомоги тощо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позивач при зверненні до суду 04.10.2022 сплатив 992,40 грн судового збору , що підтверджено дублікатом квитанції Приват банку№ 0.0.2695380981.1 (а.с.10) Оскільки судом приймається рішення про задоволення позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved