Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кметик Ярослав Степанович, звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (Підволочиський ЦОК) про стягнення помилково сплачених коштів в сумі 177 301 грн. 82 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2022 року позивачем помилково проводилась оплата за користування електричною енергією в загальній сумі 177 301 грн. 82 коп. Вказана сума була сплачена за постачання електричної енергії по особовому рахунку № [NUMBER] , що належить ФОП [PERSON] . [PERSON] жодних договорів з ТОВ «Тернопільелектропостач» Підволочиський ЦОК та з ФОП [PERSON] не укладав, а тому він не міг бути платником за вказаним особовим рахунком. З цих підстав вважає, що кошти були сплачені помилково, а тому підлягають поверненню. Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що вимоги позивача не визнає, вважає їх необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що взаємовідносини, які виникають під час постачання електричної енергії між електропостачальником та споживачем регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, іншими чинними законодавчими актами та договірними умовами. Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429 ТОВ «Тернопільелектропостач» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу та з 01 січня 2019 року Товариство виконує функції постачальника універсальних послуг на території Тернопільської області. Відповідно до п. 2 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання. Пунктом 7 Постанови передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Між позивачем і відповідачем відсутній будь-який договір про постачання електричної енергії останньому. Зазначений в позовній заяві особовий рахунок № [NUMBER] присвоєний оператором системи розподілу (ВАТ «Тернопільобленерго») фізичній особі-підприємцю [PERSON] , який 19 грудня 2019 року шляхом споживання та оплати електричної енергії приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 786. Свої зобов`язання по Договору № 786 Товариство виконало повністю, у свою чергу ФОП [PERSON] здійснював оплату за спожиту електроенергію. Кошти, які сплачувалися позивачем за електроенергію по особовому рахунку № [NUMBER] в загальній сумі 177 301,82 грн. згідно квитанцій, долучених по позовної заяви, зараховувалися за призначенням. З огляду на вказане, товариство є належним отримувачем коштів на загальну суму 177 301,82 грн., оскільки вказані кошти зараховувалися згідно зазначеного в платіжних документах призначення платежу. Відповідальність за відповідність інформації, зазначеної у платіжних документах несе платник, тобто позивач, тому враховуючи заявлений позивачем тривалий період оплати за електроенергію, незважаючи на відсутність укладеного між позивачем та відповідачем будь-якого договору щодо постачання електричної енергії та договору із власником особового рахунку, це виключає помилковість оплати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ФОП [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задоволити. Суду додатково пояснив, що [PERSON] на підставі усної домовленості з [PERSON] користувався належним останньому приміщенням та сплачував на його особовий рахунок кошти за спожиту ним електроенергію. Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у його задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: В період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2022 року на особовий рахунок № [NUMBER] , що відкритий для структурного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», а саме Підволочиському ЦОК, періодично надходили кошти: 1) 11 518,78 грн. згідно квитанції № 36580810 від 02 грудня 2020 року, зараховано за призначенням; за активну енергію по рахунку № 38/786 від 26 листопада 2020 року, платник ФОП [PERSON] ; 2) 9 613,42 грн. згідно квитанції від 30 грудня 2020 року, призначення: за активну енергію по рахунку № [NUMBER] . платник ФОП [PERSON] ; 3) 8 900,00 грн. згідно квитанції № 8 від 22 лютого 2021 року, зараховано за призначенням: за послуги (юр.фіз.) Підволочиськ ТЕП: 786:2047714857: ФОП [PERSON] через [PERSON] , платник особ.рах.:786; 4) 15 000,00 згідно квитанції № 41467917 від 01 березня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786 від 23 лютого 2021 року, платник ФОП [PERSON] ; 5) 13 000,00 грн. згідно квитанції № 43186072 від 31 березня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786 від 23 лютого 2021 за лютий від ФОП [PERSON] ; 6) 26 356,81 грн. згідно квитанції № 47889775 від 18 червня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786 від 31 травня 2021 року за травень від ФОП [PERSON] ; 7) 3 703,38 грн. згідно квитанції № 49882406 від 20 липня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786 від 31 травня 2021 року за червень від ФОП [PERSON] ; 8) 13 613,94 грн. згідно квитанції № 52160298 від 25 серпня 2021 року, зараховано за призначенням: за активну енергію по рахунку № 38/786 від 31 травня 2021 року, платник ФОП [PERSON] ; 9) 3 500,00 грн. згідно квитанції від 28 вересня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786 від 31 травня 2021 року за червень від ФОП [PERSON] ; 10) 4 235,00 грн. згідно квитанції № 54854938 від 06 жовтня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № [NUMBER] , за вересень від ФОП [PERSON] ; 11) 1 150,38 грн. згідно квитанції № 54855480 від 06 жовтня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата по рахунку № 13 від 06 жовтня 2021 по дог. 38/786 за послуги з припинення та відновлення електропостачання, платник [PERSON] ; 12) 4 000,00 грн. згідно квитанції № 58271210 від 25 жовтня 2021 року, зараховано за призначенням: оплата за активну енергію по рахунку № 38/786; 13) 10 151,40 грн. згідно квитанції № 215600426655 від 27 грудня 2021 року, зараховано за призначенням: Підволочиський ЦОК зг. рахунку № 138000786 за період з 01 грудня 2021 по 31 грудня 2021 року по договору № 786, платник [PERSON] ; 14) 15 200,00 грн. згідно квитанції № 31 від 27 січня 2022 року, зараховано за призначенням: за послуги Підволочиське ТЕП 2445618874; [PERSON] через [PERSON] , рах. за електроенергію 138000786; 15) 10 000,00 грн. згідно квитанції № 1 від 12 квітня 2022 року, зараховано за призначенням: за послуги (юр. фіз.) Підволочиськ ТЕП 2445618874; [PERSON] через [PERSON] , рах. за енергію № 138; 16) 10 000,00 грн. згідно квитанції № 2 від 11 травня 2022 року, зараховано за призначенням: за послуги (юр. фіз.) Підволочиськ ТЕП 2445618874; [PERSON] через [PERSON] , рах. за електроенергію № [NUMBER] ; 17) 3 561,63 грн. згідно виписки з AT «АКЦЕНТ-БАНК» по картці/рахунку [NUMBER] , що належить Позивачу від 20 липня 2022 року № 25F1-JPIL-LJUU- 757Т, в якій вказано, що 15 квітня 2021 здійснено перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Тернопільелектропостач» Підволочиський ЦОК; 18) 5 615,27 грн. згідно виписки з AT «АКЦЕНТ-БАНК» по картці/рахунку [NUMBER] , що належить Позивачу від 20 липня 2022 року № 2L2S-TCP7-9VER- NQN4, в якій вказано, що 19 травня 2021 року здійснено перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Тернопільелектропостач» Підволочиський ЦОК. З виписки з АТ «Акцент-Банк» по картковому рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] встановлено, що вищевказана оплата за постачання електричної енергії на особовий рахунок № [NUMBER] здійснювалася з карткового рахунку [PERSON] 11 липня 2022 року Підволочиський район електромереж ВАТ «Тернопільобленерго» у відповідь на адвокатський запит № 8-ц від 27 червня 2022 року повідомило, що оплата за спожиту електроенергію ФОП [PERSON] здійснював електропостачальнику ТОВ «Тернопільелектропостач» на підставі договору про постачання електричної енергії. 12 липня 2022 року ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиський ЦОК) у відповідь на адвокатський запит від 08 липня 2022 року повідомило, що взаємовідносини, які виникають під час постачання електричної енергії між електропостачальником та споживачем регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, іншим чинним законодавством та договірними умовами. За період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2022року за постачання електричної енергії по особовому рахунку № [NUMBER] сплачено 177 301 грн. 82 коп. Оплачена сума коштів зараховується електропостачальником на поточний рахунок із спеціальним режимом використання згідно вказаного призначення платежу. 05 серпня 2022 року представник [PERSON] - адвокат Кметик Я.С. звернувся до ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиський ЦОК) із заявою про повернення помилково сплачених коштів, які сплачувалися [PERSON] в період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2022 року за користування електроенергією в сумі 177 301 грн. 82 коп. 17 серпня 2022 року ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиський ЦОК) у відповідь на подану заяву про повернення помилково сплачених коштів, повідомило, що оплачена сума коштів зараховується електропостачальником на поточний рахунок із спеціальним режимом використання згідно вказаного призначення платежу. ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиський ЦОК) є належним отримувачем коштів по особовому рахунку № [NUMBER] , тому на підставі наведеного та враховуючи тривалість оплати послуги за постачання електричної енергії по вказаному особовому рахунку не вбачається помилковості у діях платника [PERSON] . Згідно довідки ВАТ «Тернопільобленерго» (Підволочиський район електромереж) № 199 від 21 листопада 2022 року про обсяг переданої (розподіленої) електричної енергії згідно договору № 786 від 22 січня 2018 року, ФОП [PERSON] розподілено електричної енергії в обсязі 53646 вВт/год. Відповідно до розрахунку заборгованості ФОП [PERSON] за дог. № 786 перед ТОВ «Тернопільелектропостач» станом на 01 липня 2022 року, оплачено - 177 301,82 грн., борг - 52 344,05 грн. Згідно листа від 21 березня 2022 року на ім`я начальника Підволочиського ЦОК Яблонського О.О., [PERSON] зобов`язався оплатити заборгованість за спожиту електроенергію. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Правовідносини, які виникають під час постачання електричної енергії між електропостачальником та споживачем регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила). Згідно п. 3.1.1. Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 429 ТОВ «Тернопільелектропостач» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам на території Тернопільської області. Згідно п. 2 Правил укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Пунктом 7 Правил передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що особовий рахунок № [NUMBER] присвоєний оператором системи розподілу (ВАТ «Тернопільоленерго») фізичній особі-підприємцю [PERSON] , який 19 грудня 2019 року шляхом споживання та оплати електричної енергії (у відповідності до п. 7 Правил) приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 786 (далі - Договір № 786). Відповідач також зазначає, що свої зобов`язання за Договором № 786 Товариство виконало, забезпечило постачання електроенергії ФОП [PERSON] , а останній, в свою чергу, здійснював оплату за спожиту електроенергію, однак не завжди вчасно, через що виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості перед ТОВ «Тернопільелектропостач» та гарантійним листом споживача від 21 березня 2022 року. Вказані обставини не спростовані належними доказами в ході розгляду справи. ФОП [PERSON] , якого було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, відомості щодо заперечення ним факту наявності договірних відносин ТОВ «Тернопільелектропостач» щодо постачання електричної енергії чи щодо наявності спору між ним та постачальником електричної енергії з даного факту в матеріалах справи відсутні. При цьому, сторони не заперечують, що ТОВ «Тернопільелектропостач» здійснювало постачання електроенергії споживачу ФОП [PERSON] , за усною домовленістю з яким її використовував позивач для своїх потреб, так як користувався приміщенням, яке належало ФОП [PERSON] . У відповідності із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17. Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, зарахування коштів на особовий рахунок ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиське ЦОК) здійснювалося відповідно до призначення, вказаного платником ( [PERSON] ) в платіжних документах: оплата за електропостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , договір № 786, платник ФОП [PERSON] . Так, відповідно до частини першої ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про платіжні послуги», платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. Згідно пункту 43 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] , незважаючи на відсутність укладеного між ним на відповідачем будь-якого договору про постачання електричної енергії та договору із власником особового рахунку, добровільно та свідомо здійснював оплату за надані послуги з електропостачання, вказуючи, що платником є ФОП [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Тернопільелектропостач» (Підволочиське ЦОК) є належним отримувачем коштів на суму 177 301,82 грн., оскільки зарахування таких коштів здійснювалося згідно зазначеного в платіжних документах призначеннях платежу. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти поверненню потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові КЦС ВС від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21. Таким чином враховуючи те, що [PERSON] знав, що в нього відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) перед відповідачем для сплати коштів, проте здійснював таку сплату протягом тривалого періоду, а згодом звернувся з позовом до відповідача про повернення сплачених коштів, його поведінка є суперечливою, суперечить принципу добросовісності, тому грошові кошти, сплачені ним за електроенергію по особовому рахунку № [NUMBER] в загальній сумі 177 301,82 грн. не підлягають поверненню. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позов [PERSON] про повернення помилково сплачених коштів не підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з відповідача будь-які судові витрати.

Outcome: dismissed