Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

\~ 07.12.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Ідея Банк", Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович з вимогами: визнати виконавчий напис, вчинений 28.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., що зареєстрований в реєстрі за № 587 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 107893,62 грн за кредитним договором № Z06.205.71892 від 23.05.2016, укладеного між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] , таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти, стягнуті в рамках виконавчого провадження № 56144492 та суму, яка буде встановлена під час розгляду справи після отримання від Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звіту про розподіл стягнутих коштів у загальному розмірі 32612,49 грн; стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти, що були стягнуті в якості виконавчого збору та витрат виконавчого провадження № 5614492 та суму, яка буде встановлена під час розгляду справи після отримання від Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звіту про розподіл стягнутих коштів у загальному розмірі 32612,49 грн; стягнути судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В обгрунтувння позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2018 приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 587 про стягнення на користь ПАТ «Ідея банк» заборгованості за кредитним договором № Z06.205.71892 від 23.05.2016 за період з 24.05.2017 по 09.01.2018 у розмірі 107893,62 грн. 11.08.2018 відкрито виконавче провадження № 56144492. 24.10.2019 постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в загальній сумі 118953,98 грн. 06.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника. Вимог про дострокове погашення заборгованості він не отримував. Вперше про існування виконавчого провадження дізнався 06.12.2019 під час виплати заробітної плати. 03.11.2022 звернувся з заявою до державного виконавця про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, у відповідь отримав лист на електронну адресу, в якому зазначено, що загальна сума боргу станом на 01.11.2022 становить 83478,71 грн та не сплачений виконавчий збір у сумі 6573,87 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.12.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 20.12.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорної О.О., в якому просила у задоволенні позову відмовити. 26.12.2022 надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Пузікова В., в якому просив у задоволенні позову відмовити. 13.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ «Ідея банк» Тураша С., в якому просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропущенням строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 30.01.2023 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача АТ «Ідея банк» просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Представник відповідача Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорна О.О. просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. причини неявки суду не повідомив, судова кореспонденція, направлена на адресу, зазначену у позовній заяві, повернулася на адресу суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач та треті особи скористалися своїм право щодо надання відзиву та письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 23.05.2016 між ПАТ "Ідея - банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.205.71892 (а.с. 14-15) 28.02.2018 приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 587 про стягнення на користь ПАТ «Ідея банк» заборгованості за кредитним договором № Z06.205.71892 від 23.05.2016 за період з 24.05.2017 по 09.01.2018 у розмірі 107893,62 грн. (а.с. 17) Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56144492 на підставі виконавчого листа № 587 від 28.02.2018 (а.с. 18) Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24.10.2019 накладено арешт на кошти боржника (а.с. 19) Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.11.2019 звернено стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника (а.с. 20) 09.11.2022 за вих. № 10870 Зміївським відділом державної виконавчої служби зазначено, що загальна сума боргу станом на 01.11.2022 становить 83478,71 грн та не сплачений виконавчий збір у сумі 6573,87 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Відповідачем АТ «Ідея Банк» не надано письмового повідомлення про усунення порушень за кредитним договором на ім`я боржника [PERSON] , яке б передувало тридцяти денному строку до дати вчинення виконавчого напису, тобто до 28.02.2018 року. Зазначене порушення підставою для задоволення позову. Однак, як убачається із матеріалів справи 06.12.2019 було проведено стягнення із заробітної плати [PERSON] у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису № 587 від 28.02.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» 681 грн.87 коп.(а.с.20,21) Згідно довідки про утримання з [PERSON] на підставі постанови ВП № 56144492 від 06.11.2019, утримано вже 06.12.2019 681,87 грн, отже, належним доказом підтверджується надходження до ФОП [PERSON] вказаної постанови 06.11.2019. Отже, [PERSON] перебуваючи у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з дати отримання постанови ВП №56144492 з 06.11.2019 міг дізнатися та дізнався про наявність виконавчого напису про стягнення з нього суми боргу з 06.11.2019. Саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності та його трирічний строк закінчився 06.11.2022, а з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню [PERSON] звернувся 02.12.2022, про що свідчить квитанція поштового відправлення (а.с. 29), тобто за межами трирічного строку позовної давності. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» у відзиві зробив заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, що є самостійною умовою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей\~256,\~267 ЦК України\~суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. За наведеного, у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Outcome: dismissed