Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 19.10.2019 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумський області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №919 від 19.10.2019 р. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2022 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно не надає їй матеріальної допомоги, хоча має можливість її надавати, оскільки знаходиться в працездатному віці, працює та має постійний дохід, не сплачує аліментів іншим особам. Крім того, їх спільна з відповідачем дитина є малолітньою, вона не може працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, та інших джерел доходу крім соціальних виплат не має. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 22.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та його представник - адвокат Огорілко Ю.М. про причини неявки в судове засідання не повідомили. Однак, 20.02.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.02.2023 року в задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів відмовлено, а поданий представником відповідача - адвокатом Огорілко Ю.М. відзив на позовну заяву залишено без розгляду. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 19.10.2019 року зареєстрували шлюб, який було зареєстровано Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумський області, актовий запис 919, в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7, 8). На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання його малолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Проживання відповідача окремо від дочки не звільняє його від виконання вказаного обов`язку. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити їх малолітній дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Згідно частин 2 та 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час [PERSON] є малолітньою і не досягла трьох років, тому потребує постійного догляду позивачкою, в зв`язку з чим остання не може працевлаштуватись. Таким чином, позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є особою молодого віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання матері його малолітньої дитини, яка проживає разом із нею, доглядає дитину та в силу віку дитини не має можливості працювати й отримувати дохід для свого матеріального забезпечення. Разом з цим, [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі 1000 грн. Враховуючи вищевикладене, потреби позивачки, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, можливостей відповідача, працездатного віку, суд дійшов висновку про стягненню з нього на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 800 грн., щомісячно. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial