Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 192207,85 грн., витрати на експертне дослідження в розмірі 1500,00 грн., та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 27.07.2022 року приблизно о 08:42 годин, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] , порушуючи п.п. «б» п. 2.3., п.п «е» п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, транспортний засіб «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Крім того, внаслідок ДТП, пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Згідно Висновку експерта ОНДЕКЦ МВС України від 29.08.2022 року № СЕ-19/116- 22/12786-АВ, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] складає 192207,85 грн. Позивач вказує, що на момент ДТП у сторін чинних полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не було. 27.07.2022 року відкрито кримінальне провадження № 12022162470000886. Позивач зазначає, що 01.11.2022 року в Малиновському районному суді м. Одеси під час підготовчого судового засідання кримінального провадження по справі № 521/16000/22, [PERSON] свою вину у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.07.2022 року визнав в повному обсязі, щиро покаявся, збитки потерпілій [PERSON] відшкодував в повному обсязі та примирився. Однак, матеріальну шкоду за пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] не відшкодував. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022 року по справі № 521/16000/22 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 12022162470000886 від 27.07.2022 року щодо відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкодизалишено без розгляду. Судом роз`яснено право [PERSON] на звернення із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність. [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, з огляду а наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 27.07.2022 року приблизно о 08:42 годин, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] , порушуючи п.п. «б» п. 2.3., п.п «е» п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, транспортний засіб «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Крім того, внаслідок ДТП, пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження. 27.07.2022 року відкрито кримінальне провадження № 12022162470000886. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022 року по справі № 521/16000/22 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 12022162470000886 від 27.07.2022 року щодо відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкодизалишено без розгляду. Судом роз`яснено право [PERSON] на звернення із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.07.2022 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що на момент ДТП у сторін чинних полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не було. Згідно Висновку експерта ОНДЕКЦ МВС України від 29.08.2022 року № СЕ-19/116- 22/12786-АВ, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Touran» д.н.з. [NUMBER] складає 192207,85 грн. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України. Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судовий збір по справі становить 1922,07 грн. (1 % ціни позову), який було сплачено позивачем при зверненні до суду. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Крім того, між позивачем та адвокатом Максим`юк Н.Д. було укладено Договір №4/22 про надання правової допомоги від 28.10.2022 року. Відповідно до Акту (детальний опис робіт (наданих послуг) від 21.11.2022 року загальна вартість наданих послуг склала 10000,00 грн. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved