Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 23587,32 грн. Позов мотивований тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Правилами постачання природного газу, які затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), та ст.ст. 6,7,9 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'' передбачено, що позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку та встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між постачальником та споживачем на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015р. ''Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам'' визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідному для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. В період з серпня 2019 року по жовтень 2022 року включно відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 23\~587,32 грн., вартість якого залишилась останнім не оплачена, а тому представник позивача звернулася до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 12.01.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.41). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.44). В заяві від 14.02.2023р. представник позивача Петрова А.І. просить суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.45). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.43). У заяві від 28.01.2023р. відповідач просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення (а.с.42). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, що його використовують для власних потреб. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015р. ''Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам'' визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015р., акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.2\~ст.13 Закону України ''Про ринок природного газу''\~споживач зобов`язаний,\~зокрема: укласти\~договір про\~постачання природного\~газу; забезпечувати\~своєчасну та\~повну оплату\~вартості природного\~газу згідно\~з умовами\~договорів; \~не допускати\~несанкціонованого відбору\~природного газу; забезпечувати\~безперешкодний доступ\~уповноважених представників\~оператора газотранспортної\~системи,\~оператора газорозподільної\~системи до\~вузлів обліку\~природного газу\~та з\~метою встановлення\~вузлів обліку\~газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Судом встановлено, що відповідач акцептував вказаний договір, фактично споживаючи природний газ. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до 1 \~ст.714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст.ст.7,\~12 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги''\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. \~ \~ \~ \~Із змісту фінансового стану за особовим рахунком [NUMBER] , який належить споживачу [PERSON] , слідує, що з серпня 2019\~року по\~жовтень 2022\~року включно у відповідача наявна заборгованість за споживання газу в розмірі - 23\~587,32 грн. (а.с.31). 12.10.2021р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ (а.с.35), але останнім заборгованість не сплачена. Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується і його заявою від 23.01.2023р., в якій він зазначачає, що позовні вимоги визнє (а.с.42). Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін, а саме: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц. Враховуючи вищезазначене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved