Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01.12.2017 у справі № 604/840/17 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.09.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що з часу присудження аліментів збільшились потреби дитини, зокрема, остання навчається у 5 класі, відвідує гуртки англійської мови та тренування з кікбоксингу. Також дитина потребує додаткових коштів на продукти харчування, оновлення одягу та взуття. Крім цього, для загального розвитку дитині сторін необхідно відвідувати культурні заходи, купувати підручники та зошити, а також для зв`язку їй потрібен мобільний телефон. При цьому у дитини з`явились проблеми зі здоров`ям, за призначенням лікаря їй рекомендовано пройти курси масажу, вартість яких становить 6500 грн. Також позивач зазначає, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Інфляційні процеси, які відбуваються в державі за останні роки, позбавляють позивача можливості забезпечити належне матеріальне утримання неповнолітньої дитини сторін, а також її нормальний фізіологічний розвиток, зважаючи на визначений судом раніше розмір аліментів. Також позивач зазначає, що внаслідок збільшення матеріальних витрат на утримання доньки погіршився матеріальний стан позивача. При цьому матеріальний стан відповідача навпаки покращився, оскільки останній у 2021 році став власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення. За таких підстав відповідно до ст. 192 СК України позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 1500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 08.12.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 17.01.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 17.01.2023 судове засідання відкладено на 06.02.2023 у зв`язку з неявкою відповідача. У судовому засіданні 06.02.2023 представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що відповідач в повному обсязі сплачує аліменти на користь позивача, заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. У судове засідання 06.02.2023 позивач [PERSON] не з`явилася, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. У судове засідання 06.02.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, у тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Новосілківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області України (а.с. 5). На підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01.12.2017 у справі № 604/840/17 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.09.2017 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи положення ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.\~182,\~183 СК України). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 12.09.2018 у справі № 459/2181/17. Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн. Так, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, були визначені судом у 2017 році. Однак виходячи з ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина сторін, рівень інфляції в країні, розмір раніше визначених на утримання дитини [PERSON] аліментів є недостатнім для забезпечення дитині належного життєвого рівня. Також дитина сторін потребує додаткового саморозвитку, а тому відвідує тренування з кікбоксингу. Оплата позивачем тренувань з кікбоксингу у сумі 750 грн та 1400 грн підтверджується квитанціями № 5237845 та № 5237944 від 08.11.2022 (а.с. 11, 12). Крім цього, у зв`язку з погіршенням здоров`я неповнолітньої [PERSON] збільшились витрати на її медичне обстеження та лікування. З довідки масажного центру «Milon sport & wellness» від 19.08.2022 (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] у зв`язку з її скаргами на болі в попереку справа, рекомендовано пройти курс лікувально-оздоровчого масажу для дітей. Вартість 10 процедур лікувально-оздоровчого масажу становить 6500 грн, які були сплачені позивачем, що підтверджується копією товарного чеку від 27.09.2022 (а.с. 14). При цьому суд також враховує покращення матеріального стану відповідача. Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 315659503 та № 315654912 від 21.11.2022 (а.с. 15, 16) вбачається, що 09.08.2021 [PERSON] в порядку спадкування набув право власності на 4/6 частки земельної ділянки площею 0,00337 га, кадастровий номер 6124684800:01:002:0398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2429156961246, а також в порядку спадкування набув право власності на 4/6 частки земельної ділянки площею 3,3998 га, кадастровий номер 6124684800:01:001:0206, яка розташована на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 939986861246. Набуття відповідачем права власності на зазначене вище нерухоме майно свідчить про покращення його матеріального стану. Відтак, зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 01.12.2017 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дитини сторін, на покращення матеріального стану відповідача та на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому відповідач не скористався правом на подання відзиву та правом бути присутнім у судовому засіданні і надавати пояснення та не надав заперечень щодо позовних вимог та доказів на їх спростування. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. Також відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що представник позивача адвокат Тришак О.Г. до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) заявив клопотання про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved