Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] в якому просить стягнути на його користь заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-113223935 від 09.11.2021 у сумі 100215,46 грн., та витрати з оплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2021 між АТ «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-113223935 , згідно умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 98444,16 грн., строком на 72 місяці, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 31,90% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку і строки, визначені договором. На час подачі позову, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою», відтак, позивач просив достроково стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 100215,46 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 89512,71 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 10702,75 грн. Також просив стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Кононихіній Н.Ю. На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до Олевської міської ради Житомирської області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачки [PERSON] . До суду надійшов лист Олевської міської ради Житомирської області, згідно якого місце проживання відповідачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . 21.11.2022 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви від 17.01.2023 року просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, відзив на позов, інших заяв чи клопотань до суду не подала. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 21.06.2018 між позивачем та [PERSON] було укладено угоду № PDV2-2465809 Договір банківського обслуговування. Як вбачається зі змісту вказаної угоди, відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 09.11.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-113223935, згідно якого банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривні на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно цієї заяви-договору та внесення клієнтом готівкових та безготівкових коштів. Банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 89444,16 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банк кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту - 72 місяці з 09.11.2021 по 09.11.2027 під фіксовану процентну ставку 31,90% річних. Позивачем договір підписано шляхом накладення електронного підпису. 09.11.202 року [PERSON] електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» у якому вказана відсоткова ставка, порядок нарахування відсотків та пені, розмір кредиту, загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка та інші істотні умови договору. Згідно виписок по рахунку за період з 09.11.2021 по 25.07.2022, відповідачка здійснювала погашення за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором по картковому кредиту за договором № 014-RO-82-113223935 від 09.11.2021 [PERSON] має заборгованість у сумі 100215,46 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 89512,71 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 10702,75 грн. 08.08.2022 року на адресу позичальника [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст.16ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною Згідно з ч. 2ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, договір, укладений між сторонами в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 76-81ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем підтверджено належними доказами факт виникнення заборгованості за укладеним кредитним договором, а її розмір відповідачем не спростований. Враховуючи те, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачкою до АТ "Райффайзен Банк" не повернуті, в позивача наявне право вимагати від відповідачки повернення отриманих нею кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. На підставі викладеного, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved