Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: АТ «Донецькоблгаз» є Оператором ГРМ та надає послуги [PERSON] з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на його ім`я. Правовідносини, які склалися між учасниками справи, за своїм змістом є цивільними. Їх регулювання здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердж. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс газорозподільних систем), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831. 01.04.2019 року на об`єкті відповідача працівниками АТ "Донецькоблгаз" Костянтинівського УГГ було виявлено несанкціоноване втручання в систему газопостачання до лічильника природного газу, виявлено несанкціонована врізка в систему газопровода, про що складено акт про порушення № 464. Відповідно до пп.2 п.1 Глави 2 Розділу XI Кодексу, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Згідно з пп.1 п.11 Глави 5 Розділу XI Кодексу, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. Згідно з п.2 Глави 3 розділу XI Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та урахуванням строку на його усунення. 10.04.2019 року на засіданні комісії АТ «Донецькоблгаз» Костянтинівського УГГ по розгляду акту про порушення при користуванні побутовим газом населення, за результатом розгляду акту про порушення № 464 від 01.04.2019 р. було прийнято рішення провести донарахування об`ємів природного газу згідно з пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС за період з 01.04.2017 р. по 31.03.2019 р. за граничними об`ємами в розмірі 141 024,04 грн. (виключено з донарахованого об`єму спожиті куб. мерти газу по лічильнику 703,11 м. куб. на суму 5464,64 грн. враховуючи це донарахування склали 135 559,40 грн.) та складено акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Лист-повідомлення про прийняте рішення було направлено відповідачу поштою. Проте, вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі відповідачем до теперішнього часу не сплачена, що ним не спростовано. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 135555,14грн. Крім того, відповідно до п.1.1 Типового договору розподілу природного газу, що за постановою НКРЕК від 30.09.2015 № 2498, є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. АТ «Донецькоблгаз» було розміщено (опубліковано) проект Типового договору розподілу природного газу: - на офіційному сайті ПАТ «Донецькоблгаз» у розділі Інформація - нормативні акти - документи НКРЕКП - типовий договір розподілу природного газу; - на інформаційному стенді в абонвідділі Костянтинівського УГГ за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, 76. Окрім цього, публікація проекту Договору була оприлюднена в Офіційному віснику України від 01.12.2015 № 93, ст. 3185, та обласні газеті «Знамя Индустрии» № 84/47 (14951) від 23.11.2016, № 85/48 (14952) від 30.11.2016. За весь період, який підлягає стягненню, боржник на адресу заявника в письмовими заявами щодо укладення договору у письмовій формі або з заявами з незгодою з деякими пунктами договору, не звертався, приймав послуги розподілу природного газу. Пунктом 6.1 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається АТ «Донецькоблгаз» за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз.3 п. 6.3 Договору). Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2020 рік газовим роком вважається період з 01.10.2018 по 30.09.2019. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2021 рік газовим роком вважається період з 01.10.2019 по 30.09.2020. Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3019 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Донецькоблгаз» встановлені такі розміри тарифу: на період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно - у розмірі 0,84 грн за 1 куб.м газу (з ПДВ). Згідно із постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2451 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Донецькоблгаз» встановлено АТ «Донецькоблгаз» тариф на послуги розподілу природного газу з 01.10.21 становить 1,224 грн за 1 куб.м на місць (з ПДВ). Так, місячна вартість послуги розподілу природного газу на 2020 рік складає 10.490 куб. м із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності: -з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 8,81 грн (10,490 куб.м х 0,84 грн). На 2021 рік розмір платежу залежить від встановленого газового обладнання в приміщенні споживача: 12,85 грн (10,500 куб. м х 1,224). Згідно з абз.2 п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку Оператора ГРМ. Відповідач не сплачував вартість послуг розподілу природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 833,37грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача належить стягнути вартість послуг розподілу природного газу у розмірі 833,37грн. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, па вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень, ст.549 ЦК і ст.230 ГК. Таким чином, проценти, передбачені ст.625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011р. у справі №6-42цс11). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічне положення міститься у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012р. у справі №6-49цс12 від 24 жовтня 2011р. у справі №6-38цс11. Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права па отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення. Необхідно підкреслити, що судова практика виходить з того, що приписи ст.625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за попущення грошовою зобов`язання, є диспозитивним та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ). Разом із тим. главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.675 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК), висновок міститься у постанові Верховного суду України від 18.05.2016р. у справі за №6-474 цс 16. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних витрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Аналогічне положення міститься у постанові Верховного суду України від 19.10.2016р. у справі №6-2129цс16. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового оборот) або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Положеннями ст.611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, інших актів цивільного законодавства. Обов`язок відповідача сплатити позивачу кошти за отримані послуги з газопостачання випливає з приписів статей 526, 611, 901, 903 ЦК України. Тому позов у частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів у сумі 56288,08грн, та 3% річних в сумі 14618,00грн. також підлягає задоволенню. Отже, позов належить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч.8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00грн.

Outcome: approved