Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (надалі\~позивач), через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Укрпошта» (надалі АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі, на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень пошти Чернігівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з 02 вересня 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за періоди: з 02.09.2021 по 18.11.2021 та з 18.07.2022 до ухвалення рішення по суті справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02 березня 2021 року він працював на посаді водія транспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» на підставі строкового трудового договору, а саме на період відпустки іншого водія. Строковий трудовий договір з ним неодноразово продовжувався. Станом на час виникнення спірних правовідносин згідно наказу від 26 липня 2021 року № 827/т трудовий договір був черговий раз продовжено з 02 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року. 25 серпня 2021 року [PERSON] уклав контракт на проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на один рік, згідно якого був призначений на посаду інструктора відділення рекрутингу та комплектування [INFO] оперативного командування « [INFO] » Сухопутних військ збройних Сил України. 25 серпня 2021 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив увільнити його від виконання обов`язків на час проходження військової служби. Водночас, наказом №1032 від 01 вересня 2021 року його було звільнено з посади з 02 вересня 2021 року на підставі пункту 2\~статті 36 КЗпП, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Посилаючись на положення\~статті 119 КЗпП\~та вказуючи на дію в Україні особливого періоду, позивач зазначає, що на нього поширюються гарантії щодо збереження місця роботи і середнього заробітку у період проходження військової служби за контрактом, а припинення трудового договору можливе лише після закінчення проходження військової служби. У зв`язку з чим він у місячний строк з дня вручення наказу (розпорядження) про звільнення, через свого представника [PERSON] , звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021 у справі 739/1522/21 вимоги позивача задоволені повністю. [PERSON] поновлено на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень пошти Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта», стягнуто з Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 03.09.2021 до 17.11.2021 у розмірі 23\~682,88 грн. та судові витрати на користь держави. Наказом від 17.11.2021 р. № 1709-к/тр «Про поновлення на роботі [PERSON] », на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021 по справі № 739/1522/21 скасовано наказ від 01.09.2021 р. №1032/т «Про звільнення» [PERSON] та поновлено його на посаді водія автотранспортного засобу 3 класу Групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверський за строковим трудовим договором з 02.09.2021 р. Внесено відповідний запис до трудової книжки працівника. Цим же наказом увільнено від роботи [PERSON] від посади у зв`язку з продовженням проходження військової служби за контрактом, 02.09.2021 зі збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2022 року у справі № 739/1522/21 рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року скасовано з закриттям провадження у справі, з підстави, що позов подано до неналежного відповідача, а саме що Чернігівська дирекція «Укрпошта» є філією АТ «Укрпошта», не маючого статусу юридичної особи. \~ \~ \~ \~В зв`язку з чим повторно звернувся до суду з вищевказаним позовом. Просить поновити його на посаді відповідно до частини першої\~статті 235 КЗпП України\~та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за відповідні періоди. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги щодо періоду стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням змін в законодавстві України, а саме з 03.09.2021 по 17.11.2021 та з 01.06.2022 по 19.07.2022, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Вважає строк для звернення до суду з позовом не пропущений, а клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Позивач погодився з позицією свого представника та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач правом на відзив не скористався. Представники відповідача у судове засіданні не з`явилися надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Заяви та клопотання учасників справи. 22.07.2022 представником позивача подана апеляційна скарга на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області /головуючий суддя Іващенко А.І./ від 12 липня 2022 року в справі № 739/549/22 про залишення позову без розгляду. Представником відповідача було подано клопотання про застосування строку позовної давності, яке в подальшому неодноразово продубльовано. З якого вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає, при цьому зазначається, що\~позивачем з його та його представника вини пропущено строк для звернення до суду, вважає підстав для поновлення строку немає, тому у задоволені позову просить відмовити повністю. Також представником відповідача було подано два клопотання про відкладення розгляду справи. 07.12.2022 через канцелярію суду представником позивача подана заява про відвід головуючого судді у справі Іващенко А.І. Також представником відповідача було подано три клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, останнє із яких було задоволено. 01.02.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 01.02.2023 о 14:00 годин без участі представника відповідача. Представник позивача до початку розгляду справи надав усне клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: копія трудової книжки де вказана повна назва посади позивача, витяг із Наказу начальника [INFO] (по стройовій частини) від 26 серпня 2022 року, який підтверджує продовження дії контракту з позивачем, розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2021 по 17 листопада 2021 року та з 01 червня 2022 року по 19 липня 2022 року. Інших заяв та клопотань від сторін у справі не надходило. Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022 визначено головуючим суддею у справі № 739/549/22 Іващенка А.І. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області /головуючий суддя Іващенко А.І./ від 12.07.2022 позовна заява залишена без розгляду. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року відкрите апеляційне провадження у справі. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 серпня 2022 року закінчені підготовчі дії, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року задоволена апеляціна скарга представника [PERSON] адвоката Костюченка Владислава Костянтиновича, ухвала Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2022 року скасована, з направленням справи до того ж суду для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11. 2022 визначено головуючим суддею у справі № 739/549/22 Іващенка А.І. Ухвалою від 04 листопада 2022 року судом прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. Ухвалою від 07 грудня 2022 року задоволена заява представника позивача про відвід судді у справі. Відведено головуючого у суддю у справі [PERSON] , а справа передана працівникам апарату Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області для визначення можливості її розгляду іншим суддею. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2022 визначено головуючим суддею у справі № 739/549/22 Іващенка І.К. Ухвалою від 09 грудня 2022 року судом прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, зустрічний позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. 05.012023 в зв`язку з неявкою відповідача протокольно ухвалою суду відкладено розгляд справи на іншу дату. 01.02.2023 протокольно ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи наступних документів: копія трудової книжки, витяг із Наказу начальника [INFO] (по стройовій частини) від 26 серпня 2022 року, розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2021 по 17 листопада 2021 року та з 01 червня 2022 року по 19 липня 2022 року. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заслухавши вступне слово позивача та його представника у справі, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 02 березня 2021 року позивач був прийнятий відповідачем тимчасово за строковим трудовим договором на посаду водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезення пошти згідно наказу ЧД АТ «Укрпошта» №194/т з посадовим окладом 7240,00 грн., тривалістю робочого тижня 40 год. 00 хв.(а.с. 8). Наказом відповідача №827/т від 26 липня 2021 року позивачу продовжено строковий трудовий договір водієм автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезення пошти ЧД «Укрпошта» на період відпустки основного працівника [PERSON] з 02 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року (а.с.7). 25 серпня 2021 року позивач уклав з Міністерством оборони України контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового та сержантського складу строком на один рік (а.с. 9-10). Наказом начальника [INFO] №2-РС від 25 серпня 2021 року позивача прийнято на військову службу за контрактом і зараховано до списків особового складу Збройних Сил України на посаду інструктора рекрутингу та комплектування [INFO] (а.с. 11). 25 серпня 2021 року позивач подав відповідачу заяву про увільнення його від виконання посадових обов`язків на час проходження військової служби за контрактом в особливий період із збереженням посади та середньої заробітної плати (а.с. 12). 25 серпня 2021 року відповідачем на підставі вказаної заяви видано наказ №1091 к/тр від 25 серпня 2021 року про увільнення позивача від роботи з 25 серпня по 02 вересня 2021 року зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку (а.с. 13). 01 вересня 2021 року наказом №1032/т про припинення трудового договору позивача звільнено з 02 вересня 2021 року з посади водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезення пошти ЧД «Укрпошта» на підставі пункту 2\~статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору (а.с. 14). На виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021р. по справі № 739/1522/21 наказом № 1709-к/тр від 17.11.2021р. «Про поновлення на роботі [PERSON] » (а.с. 16) скасовано наказ від 01.09.2021р. №1032/т «Про звільнення» [PERSON] . Поновлено працівника [PERSON] на посаді водія автотранспортного засобу 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверський ЧД «Укрпошта» за строковим трудовим договором з 02.09.2021. Повідомлено останнього про скасування наказу «Про звільнення», внесено відповідний запис до трудової книжки працівника та увільнено від роботи [PERSON] у зв`язку з продовженням військової служби за контрактом з 02.09.2021 зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку, відповідно до ч.3 ст. 119 КЗпП України, на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення. На підставі Постанови Чернігівського апеляційного суду від 07.06.2022 по справі № 739/1522 за позовом [PERSON] до ЧД АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі наказом від 17 червня 2022 року № 1168к/тр «Про скасування наказу» (а.с. 20) скасовано наказ філії Чернігівська дирекція АТ «Укрпошта» від 17.11.2021 № 1709 к/тр «Про поновлення на роботі [PERSON] » та припинено нарахування середнього заробітку у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом з червня місяця 2022 року. Про що повідомлено [PERSON] . Листом від 01.07.2022 № 111.024.010.004-25/33 філія ЧД АТ «Укрпошта» повідомила [PERSON] про необхідність з`явитися до філії для отримання трудової книжки або повідомити адресу, за якою її переслати (а.с. 22). Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має\~право на\~працю,\~що включає\~можливість заробляти\~собі на\~життя працею,\~яку він\~вільно обирає\~або на\~яку вільно\~погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~статті 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Пунктом 2 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~передбачено, що підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу їх припинення. Водночас, частиною першою\~статті 119 КЗпП України\~(у редакції на час звільнення позивача) передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Згідно частини третьої\~статті 119 КЗпП України\~(у редакції на час звільнення позивача) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В подальшому з 19.07.2022 ст. 119 КЗпП України змінено та виключена гарантія збереження середнього заробітку під час призову на військову службу. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про оборону\~України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Згідно статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Судом встановлено, що на час звільнення позивача, в Україні діяв та продовжує діяти на час розгляду справи судом особливий період, введений\~Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президентом України відповідного рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалось. Відповідні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року в справі № 131/1449/16-ц, від 20 лютого 2018 року у справі № 640/4439/16-ц, від 21 лютого 2018 року у справі № 211/1546/16-ц, від 25 квітня 2018 року у справі №205/1993/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 369/14205/17-ц, від 04 лютого 2019 року у справі №426/11214/17, та від 12 вересня 2019 року у справі № 537/430/18. Наведені вище положення законодавства свідчать, що чинним законодавство не передбачено можливості розірвання трудових відносин з працівником, призваним на військову службу, зокрема й за контрактом. Припинення трудового договору на підставі пункту 2\~статті 36 КЗпП України\~у зв`язку із закінченням строку трудового договору з працівником, призваним на військову службу, можливе тільки після закінчення проходження військової служби, саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року, винесеній у справі 761/33202/16-ц. При цьому чинним законодавством не встановлено жодних відмінностей між правовим становищем працівників, які уклали строкові трудові договори, та працівників, що працюють за безстроковими трудовими договорами, зокрема, й щодо поширення на них установлених законом гарантій, пільг і компенсацій, тому передбачені\~статтею 119 КЗпП України\~гарантії поширюються на всіх без винятку працівників незалежно від того, працюють вони за строковим чи безстроковим трудовим договором, на що прямо вказав Верховний Суд у своєї правовому висновку у постанові від 13 червня 2018 року у справі №813/782/17. Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку що звільнення позивача з 02 вересня 2021 року з посади водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень пошти ЧД АТ «Укрпошта» було здійснене без законних підстав. Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду обставини справи суд приходить до висновку про необхідність поновити позивача на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень пошти ЧД АТ «Укрпошта» з 02 вересня 2021 року. Частиною другою\~статті 235 КЗпП України\~передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки позивача було незаконно звільнено 02 вересня 2021 року у зв`язку з чим він підлягає поновленню на займаній посаді, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, за періоди: з 03 вересня 2021 року по 17 листопада 2021 року та з 01 червня 2022 року по 19 липня 2022 року тобто по день внесення змін до ст. 119 КЗпП України. Представником позивача подано розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2021 року по 17 листопада 2021 року (дата поновлення на роботі), який визначено у розмірі 23682 грн. 88 коп. виходячи з кількості робочих днів у вказаний період\~52 дні та середньоденного заробітку позивача за два повні місяці до його звільнення, що становить 455 грн. 44 коп. та період з 01 червня 2022 року (дата припинення нарахування середнього заробітку позивачу) по 19 липня 2022 року (дата вступу в дію змін до ст. 119 КЗпП України), який визначено у розмірі 15274 грн. 08 коп. виходячи з кількості робочих днів у вказаний період\~43 дні та середньоденного заробітку позивача, що становить 424 грн. 28 коп.. Вказані розрахунки складено у відповідності до вимог\~Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»\~з урахуванням як кількості робочих днів у період вимушеного прогулу, так і розміру середньоденного заробітку позивача протягом останніх двох повних місяців роботи перед днем звільнення, та перевірені судом при ухвалені рішення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2021 року по 17 листопада 2021 року у розмірі 23682 грн. 88 коп. та за період 01 червня 2022 року по 19 липня 2022 року у розмірі 15274,08 грн., разом 38956,96 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Крім того слід враховувати розяснення наведені у абз. 5 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року у відповідності до яких, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2021 року по 17 листопада 2021 року у розмірі 23682 (двадцять три тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 88 копійок та за період з 01 червня 2022 року по 19 липня 2022 року у розмірі 15274 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 08 копійок, разом 38956 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 96 копійок з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті. Згідно пунктів 2, 4 частини 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новгород-Сіверського центру перевезень пошти Чернігівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць у розмірі 9122 (дев`ять тисяч сто двадцять дві) гривні 05 копійок з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті. Стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду суд вважає за необхідне зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду не раз звертала увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Судом на підставі належних, допустимих, достатніх доказів встановлено що право позивача порушено. В свою чергу суд критично ставиться до позиції відповідача викладеної в заяві про застосування позовної давності та вважає, що позивачем не пропущений строк для подачі позову до суду, з наступних підстав. По-перше, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.\~Натомість,\~встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року № 523/9076/16-ц (п.41). Таким чином, суд в ході розгляду справи повинен був з`ясувати чи є філія ЧД АТ «Укрпошта» належним відповідачем у справі. А в подальшому позивачем вирішення питання щодо залучення співвідповідача або заміна неналежного відповідача. Судом це не було з`ясовано, що в свою чергу знімає винність позивача. По-друге, згідно ч. 1 Глави XIX Прикінцеві положення Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 233\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно Постанови КМУ від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2» на території України діє карантин, строк якого продовжено до 30 квітня 2023 року. В зв`язку з цим суд відхиляє заяву відповідача про застосування позовної давності. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду у липні 2022 року був звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1984,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved