Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування позову зазначається, що 28.05.2021 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00-3449118, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За вказаним кредитним договором за позичальником утворилася заборгованість у розмірі 29950 грн, яка складається з наступного: 1) 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2) 19950 грн сума заборгованості за звичайними відсотками Крім того, 31.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 19519-05/2021, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За вказаним кредитним договором за позичальником утворилася заборгованість у розмірі 10920 грн, яка складається з наступного: 1) 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2) 7920 грн сума заборгованості за відсотками. У подальшому між позивачем та кредиторами за цими договорами були укладені договори факторингу, відповідно до умов яких кредитори передали позивачу право вимоги до позичальника за цими договорами. Після отримання повідомлення позивача про відступлення права вимоги і до теперішнього часу відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 40870 грн та понесені позивачем судові витрати. 10.10.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 42). 28.10.2022 представником відповідача Козійчуком О.І. був поданий відзив на позов, в якому зазначається, що [PERSON] повністю заперечує проти позовних вимог та вважає їх необґрунтованими, оскільки дізнався про існування таких товариств, як ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Інвеструм» лише з моменту отримання копії позову у даній справі, і ніколи не користувався послугами кредитування онлайн та навіть не обізнаний про сайти цих компаній. Так, позивачі зобов`язані надати докази про час та спосіб генерування одноразованого ідентифікатора, докази про час та факт його направлення особі, якій надіслано пропозицію укласти договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про направлення одноразового ідентифікатора саме відповідачу, а також докази підтвердження саме відповідачем пропозиції щодо укладення договору. Водночас обізнаність позивача про адресу, ідентифікаційний номер, серію та номер паспорта відповідача, його прізвище, ім`я та по батькові жодним чином не свідчать про те, що саме відповідач надав такі відомості особі, яка на думку позивача надала кредиту відповідачу. Крім цього, відомості, зазначені у цих договорах, є неточними та недостовірними, зокрема номер картки, на який нібито перераховувалися грошові кошти зазначений неповністю, а лише із зазначенням перших та останніх чотирьох цифр, решта цифр номеру картки не вказані. При цьому позивачем не надано жодних відомостей про номер рахунку та банк-емітент вказаної картки. Ці відомості є вкрай важливими, оскільки перерахування грошових коштів без відомостей про повний номер картки чи кореспондуючого їй рахунку, банк-емітент та строк дії картки є неможливим. Крім того, [PERSON] переконаний, що ніколи не володів карткою із першими чи останніми чотирма цифрами, зазначеними у кредитних договорах в якості номеру картки, долучених до матеріалів справи в якості доказів. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу за цими договорами. Щодо копії повідомлення від ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс» від 16.08.2022 представник відповідача зазначив, що за умовами кредитного договору № 00-3449118 (п. 2.2) зазначається, що кредитні кошти надаються з поточного рахунку ТОВ «Качай гроші», і в якості поточного рахунку у реквізитах договору вказаний рахунок, відкритий у АТ «ПриватБанк». Умовами договору не передбачено участь у перерахуванні коштів інших осіб та зокрема ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс». Єдиним і достатнім доказом отримання грошових коштів по конкретному рахунку можуть бути лише відомості від банку, в якому відкритий цей рахунок. Сам відповідач позбавлений можливості зібрати відповідні докази про транзакції по конкретному рахунку, оскільки в матеріалах позовної заяви не зазначаються відомості про повний номер картки чи кореспондуючого їй рахунку, а також банк-емітент картки, на який був здійснений перерахунок коштів. На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором № 19519-05/2021 від 31.05.2021 позивачем взагалі не надано будь-яких доказів. Представник зауважив, що оскільки кредитні договори укладалися в електронній формі, то і докази на підтвердження їх укладення повинні бути подані в електронній формі, як того вимагає ст. 100 ЦПК України. Щодо договорів факторингу представник відповідача зазначив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вказані договори стосуються саме відповідача, а додатками до цих договорів передбачено право вимоги щодо зобов`язань, які виникли саме на підставі вищезазначених кредитних договорів. Надані витяги з реєстрів боржників не є належними та достовірними доказами переходу права вимоги, позаяк неможливо встановити, що ці витяги є частинами саме з реєстрів боржників, що були додатками до договору факторингу, оскільки вони не містять копії підписів сторін, між якими укладався договір (а.с. 51-54). 14.11.2022 представником позивача [PERSON] була надана відповідь на відзив, в якій вона вказала, що відповідач не є стороною договорів факторингу, не довів, що будь-які його права та законні інтересі були порушені цими договорами. Неспростування відповідачем презумпції правомірності кредитних договорів свідчить про те, що його обов`язки за цими договорами мають бути виконані. Також представник позивача зазначив, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів щодо отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними кредитними договорами, оскільки не є первісними кредитором (а.с. 79-84). 06.12.2022 судом була задоволене клопотання представника відповідача про витребування доказів, а саме оригіналів кредитних договорів та електронних доказів укладення таких договорів (а.с. 103). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підтвердження укладення 28.05.2021 кредитного договору № 00-3449118 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] позивачем була надана його паперова копія, і зі змісту цього договору вбачається, що він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону останнього, вказаний у п. 7 кредитного договору (а.с. 7-8, 9). Відповідно до п. 1.1-1.4 вказаного кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн строком на 15 днів (до 12.06.2021) зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 1,90% в день. Нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 договору. У разі порушення позичальником строків виконання зобов?язань за договором: 1) протягом пільгового періоду, а саме з першого по третій день прострочення виконання зобов?язань позичальника, нарахування процентів не здійснюється; з четвертого дня прострочення заборгованості кредитор визнає заборгованість за кредитом проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше, ніж до 90 дня прострочення (п. 6.3 договору). 27.09.2021 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 27092021, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» передало позивачу права вимоги до позичальника за вказаним кредитним договором про стягнення заборгованості у розмірі 29950 грн, яка складається з наступного: 1) 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2) 19950 грн сума заборгованості за звичайними відсотками (а.с. 10-11, 12, 13, 15, 131-135, 140-144, 145-149). На підтвердження укладення договору від 31.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] № 19519-05/2021 позивачем була надана його паперова копія, і зі змісту цього договору вбачається, що він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону останньої, вказаний у п. 7 кредитного договору (а.с. 19-21, 22-23). Відповідно до п. 1.1-1.7 вказаного кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн строком на 30 днів (до 29.06.2021) зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 2,20% на добу. Невід?ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайтах товариства. У разі, якщо клієнт не поверне кредит в строк 25 днів, проценти продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору (п. 4.3 договору). Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п. 6.8 договору). 18.01.2022 між ТОВ «ФК Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18012022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало позивачу права вимоги до позичальника за вказаним кредитним договором про стягнення заборгованості у розмірі 10920 грн, яка складається з наступного: 1) 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2) 7920 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 24-25, 26, 27, 28, 126-130). Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у\~\~письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).\~Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за\~\~допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у\~\~випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про\~предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст.\~639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в\~\~електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається\~в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та\~надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.\~Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі 757/40395/20-ц. Разом із цим представник відповідача у відзиві на позов категорично заперечував укладення відповідачем вказаних кредитних договорів, отримання за ними грошових коштів та, відповідно, користування такими коштами. Як вбачається з умов вказаних договорів, вони були укладені дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюються до укладених в письмовій формі. У ч.ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до с. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18; від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18; від 28.12.2019 у справі № 922/788/19; від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною особою та юридичною особою. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3 ст. 207 ЦК України). Відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. За змістом ст.ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21. Як вбачається із позовної заяви та паперових копій кредитних договорів, ці договори були укладені дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Водночас роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа. Разом із цим доказів укладення такого договору, які за формою відповідають вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Так, на підтвердження укладення вказаних кредитних договорів позивачем надані суду їх паперові копії. При цьому позивачем не надано доказів того, що наявні в матеріалах справи копії договорів створювалися у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов?язковим реквізитом електронного документа. Крім того, надані на виконання ухвали суду про витребування доказів кредитні договори в електронному вигляді у форматі PDF-файлів (а.с. 119-121, 122-124), не містять електронного цифрового підпису позичальника та первісного кредитора, а тому по своїй суті є не оригіналами відповідних кредитних договорів. Отже, наявні в матеріалах справи копії договорів не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договорів позики між відповідачем та кредиторами. При цьому згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. У матеріалах справи відсутні також докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження останньою пропозиції щодо укладення договору, зокрема довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину тощо. На підтвердження обставин перерахування грошових коштів відповідачу за вказаними кредитними договорами та наявності у нього боргу за цими договорами позивач надав відповідні розрахунки заборгованості (а.с. 15, 28, 89-90), повідомлення директора ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 16.08.2022 (а.с. 14) та інформаційну довідку директора ТОВ «Платежі Онлайн» № 06/11 від 07.11.2022 (а.с. 88). При цьому належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з\~п.п.\~41-46,\~59-60\~Положення про\~організацію бухгалтерського\~обліку в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~№ 75\~від 04.07.2018\~,\~операції,\~які здійснює\~банк,\~мають бути\~належним чином\~задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.\~Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.\~Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України.\~Відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Згідно з п.п. 59, 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри:\~1) клієнтські рахунки та виписки з них;\~2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій;\~3) книги реєстрації відкритих рахунків;\~4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.\~У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України.\~Клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Отже, банківські виписки з рахунків позичальника, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 630/366/16-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. Однак позивачем не подано до суду належних доказів отримання відповідачем кредиту та перерахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, а також користування такими коштами. Крім іншого, як вбачається із повідомлення директора ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 16.08.2022 та інформаційної довідки директора ТОВ «Платежі Онлайн» № 06/11 від 07.11.2022, грошові суми за відповідними кредитним договорами були переведені на номер карти [NUMBER] , однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач мав у користуванні карту з відповідними першими та останніми цифрами, у той час сам відповідач ці обставини категорично заперечував. Отже, належних і допустимих доказів виникнення заборгованості у відповідача в розумінні\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~позивач суду не надав. У відповіді на відзив представник позивача зазначав, що не володіє та не може володіти первинними документами про отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними договорами, оскільки не є первісним кредитором. Суд вважає\~вказані твердження\~позивача неспроможними,\~позаяк відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~514\~та ч.\~1\~517\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України). Отже, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів укладення кредитних договорів, зокрема і отримання та використання відповідачем кредитних коштів після їх укладення, в тому числі і на виконання ухвали суду про витребування доказів, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] заборгованості за цими договорами недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed