Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина, який досяг повноліття, але продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі в період з 2000 по 2018 роки. В період перебування у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . На час подачі позову син є повнолітнім та проживає з позивачем. Син є студентом Миколаївського будівельного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, денного відділення, навчається на третьому курсі на бюджетній основі. Термін закінчення навчання згідно довідки - 30.06.2024. Відповідач офіційно працює в органах Державної фіскальної служби та має постійних дохід, проте не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який крім побутових витрат потребує також щоденного виділу кошів на харчування та транспорт, тому позивач потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За такого, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. 03.01.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Її представник адвокат Українець С.В., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила врахувати доводи, викладені у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином 23 років. Додатково пояснив, що допомагає непрацездатним батькам, які є пенсіонерами за віком, вони хоч і є фізичними особами-підприємцями, проте бажають припинити таку діяльність, однак не роблять цього під час війни оскільки звільнені від сплати податків. Сам відповідач також має незадовільний стан здоров`я постійно приймає ліки через підвищений тиск. 31.01.2023 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він зазначав, що він має на утриманні двох батьків похилого віку, які отримують мінімальну пенсію. Крім того, зазначав, що позивач та його син проживають в кв. [ADDRESS] , власником якої є він, та абсолютно не несуть витрати на комунальні послуги - їх вартість оплачує одноосібно відповідач. Також вказував, що [PERSON] офіційно працює та отримує заробітну плату, а повнолітній [PERSON] отримує стипендію, проте доказів на підтвердження розміру отриманих ними коштів до позовної заяви не долучено. Крім того, просив врахувати, що він щомісячно несе витрати на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Посилаючись на всі викладені обставини, вважає достатнім, справедливим та обґрунтованим розмір аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. 15.02.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , в якій вона посилається на те, що хоч син сторін і навчається на бюджеті проте з 01.09.2020 по 31.01.2023 стипендія йому не нараховується згідно постанови № 1050 від 28.12.2016, про що свідчить довідка з ВСП Миколаївського будівельного фахового коледжу КНУБА від 07.02.2023. Сторони придбали квартиру [ADDRESS] у шлюбі 17.09.2004, тому вона є їх спільною сумісною власністю, а не одноособово відповідача, як зазначено в його відзиві. Позивач сплачує комунальні послуги за вказану квартиру, зокрема за воду, газ, світло, якими користується разом із сином, та 1/2 частку послуг за опалення та внесків за утримання будинків, як спільну сумісну власність з відповідачем, натомість відповідач має борги за сплату таких послуг. Крім того, зазначила, що батьки відповідача: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як фізичні особи-підприємці, мають у власності три магазини, ніякого постійного догляду батьки не потребують. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту позовної заяви вбачається,що [PERSON] та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно Відомостей про зареєстрований осіб у жилому приміщенні/будинку від 30.01.2023 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). Згідно Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2023 кв. [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2004, посвідченого ПН ММНО Матвєєвою І.М., тобто квартира дійсно придбана сторонами в період шлюбу (а.с. 47). Позивач надала суду докази несення нею витрат на сплату житлово-комунальних послуг на квартиру [ADDRESS] . 12.02.2019 Ленінським районним судом м. Миколаєва (суддя Рум`янцева Н.О.) було видано судовий наказ, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу Миколаївський будівельний фаховий коледж Київського національного університету будівництва і архітектури від 12.12.2022 за вих. № 186 повнолітній син сторін [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення даного навчального закладу. Навчається на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 (а.с. 16). Згідно копії довідки ВСП Миколаївського будівельного фахового коледжу КНУБА від 07.02.2023 № 01-13/029 з 01.09.2020 по 31.01.2023 стипендія [PERSON] не нараховується згідно постанови № 1050 від 28.12.2016. Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами за віком, отримають пенсію в розмірі 2 300,00 грн. та 2 319,00 грн. відповідно (а.с. 37-39). Згідно довідок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] з 13.09.1995 та [PERSON] з12.07.2005 є фізичними особами-підприємцями з видами діяльності: 47.71 Роздрібна торгівля у спеціалізованих магазинах (основний), 68.20 Надання в орендуй експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах. [PERSON] працює у Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, його дохід за 2022 склав 102 679,39 грн. (а.с. 40). Доказів з приводу незадовільного стану здоров`я відповідача суду не надані. З позовної заяви вбачається, що позивач одноосібно утримує сина, який досяг повноліття, проте продовжує навчання на денній формі, відповідач кошти на утримання сина в добровільному порядку не надає. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, а також те, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання, не отримує стипендію, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, находиться на утриманні матері, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, приймаючи до уваги безоплатність навчання, те, що у відповідача на утриманні перебувають непрацездатні батьки, які є фізичними особами-підприємцями, та зважаючи, що обов`язок утримувати повнолітню дитину яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: partial