Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Козар Михайло Володимирович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 17.03.2020 між сторонами у справі укладено договір позики № 17/03/20-03 з урахуванням додаткової угоди № 6 від 28.12.2021. Відповідач від позивача фактично отримав 59\~568,30 грн, що за курсом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» станом на встановлений на момент укладення договору року, еквівалентно 2\~178,00 доларів США. На підтвердження цього позивачем долучено розписку від 28.12.2021. Відповідно до умов укладеної додаткової угоди, відповідач зобов`язався повернути вказані кошти не пізніше 3 місяців з моменту укладення договору, тобто до 17.03.2021. Сторони домовились, що загальна сума в гривневому еквіваленті, що підлягає поверненню, буде відповідати 2\~178,00 доларам США за курсом продажу АТ КБ «ПриватБанк» не пізніше 3 місяців з моменту укладення договору, тобто до 17.03.2022. Згідно графіку відповідач повинен був повертати борг частинами: до 17.01.2022 включно 3\~446,10 грн (еквівалент 126 доларів США); до 17.02.2022 включно 3\~446,10 грн (еквівалент 126 доларів США); до 17.03.2022 включно 52\~676,10 грн (еквівалент 1\~926 доларів США). Станом на час складання позову, відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, а саме: 25.01.2022 повернув позивачеві 3\~620,73 грн (еквівалент 126 доларів США). Відтак, сума основного боргу складає 81\~874,80 грн (еквівалент 2\~052 долари США по курсу 39,9 грн станом на 08.09.2022). Разом з цим, згідно п. 10 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини за графіком), відповідач сплачує позивачеві неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Відтак, розмір неустойки станом на час складання позову становить 8\~339,52 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 81\~874,80 грн, що еквівалентно 2\~052 доларів США по курсу 39,9 грн станом на 08.09.2022; неустойку (пеню) за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8\~339,52 грн, що еквівалентно 209,01 доларам США по курсу 39,9 грн; судовий збір та витрати на правничу допомогу. Від представника позивача адвоката Козара М.В., надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 17.03.2020 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 17/03/20-03 (а.с. 11-12). 28.12.2021 між вищевказаними сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Договору позики № 17/03/20-03 від 17.03.2020 (а.с. 13). Відповідно до умов Додаткової угоди, між сторонами обумовлено наступний графік повернення відповідачем позивачеві грошових коштів за Договором позики: 3\~446,10 грн (еквівалент 126 доларів США) до 17.01.2022 включно; 3\~446,10 грн (еквівалент 126 доларів США) до 17.02.2022 включно; 52\~676,10 грн (еквівалент 1\~926 доларів США) до 17.03.2022 включно. Строк дії продовжено до 17.03.2022 включно (а.с. 13 зворотний бік). Наведене вище також підтверджується належним чином засвідченою копією розписки від 28.12.2021, складеною та підписаною відповідачем (а.с. 14). Станом на час складання позову, відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання. 25.01.2022 відповідач сплатив позивачеві 3\~620,73 грн (еквівалент 126 доларів США). Відтак, сума основного боргу, що залишилась неповернутою відповідачем складає 81\~874,80 грн (еквівалент 2\~052 долари США по курсу 39,9 грн станом на 08.09.2022). Разом з цим, згідно п. 10 Договору позики передбачено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини за графіком), Позичальник (відповідач по справі) сплачує Позикодавцю (позивачеві по справі) неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Відтак, розмір неустойки станом на час складання позову становить 8\~339,52 грн згідно наступного розрахунку (а.с. 2 зворотний бік): -період з 18.01.2022 по 20.01.2022, сума боргу 59\~568,00 грн, облікова ставка НБУ (% рік) 9, розрахункова ставка (% у рік) 365, пеня 1\~787,04 грн; -період з 21.01.2022 по 25.01.2022, сума боргу 59\~568,00 грн, облікова ставка НБУ (% рік) 10, розрахункова ставка (% у рік) 365, пеня 2\~978,40 грн; -період з 18.02.2022 по 23.02.2022, сума боргу 59\~568,00 грн, облікова ставка НБУ (% рік) 10, розрахункова ставка (% у рік) 365, пеня 3\~574,08 грн. Доказів погашення суми боргу, станом на час розгляду справи, відповідач не надав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 28.12.2021 відповідачем [PERSON] власноруч складена та підписана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 59\~568,30 грн, що еквівалентно 2\~178 доларам США, які він зобов`язався повернути в строк до 17.03.2022 включно. Після укладення цього Договору позивач всі обов`язки, передбачені договором виконав, а відповідач суму боргу не сплатив, що відповідно до ст. 610 ЦК України, вважається порушенням ним свого зобов`язання. Оскільки сума позики відповідачем не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики в розмірі 81\~874,80 грн, що згідно курсу 39,9 грн в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 08.09.2022 складає 2\~052 доларів США підлягають задоволенню. Також задоволенню підлягає і вимога щодо стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання в сумі 8\~339,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 992,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.\~137 ЦПК України). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial