Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 18.11.2022 року позивач звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначає, що 10.11.1999 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком дітей записаний відповідач [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, але сторони тривалий час проживають окремо, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дітей участі не приймає. В зв`язку з вказаними обставинами діти повністю перебувають на утриманні матері. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи шляхом направлення на адресу його реєстрації ухвали суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками, які він отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.11.1999 року. (а.с.7). Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 22.04.2010 року, виданого Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 22.04.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 2 та серія [NUMBER] від 13.01.2012 року, виданого Попівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 13.01.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 1. Батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). Діти на даний час проживають разом із позивачем, зареєстровані за тією ж адресою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Озірянським старостинським округом Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 09.11.2022 року № 147 (а.с. 10). Як вбачається із тексту позовної заяви, відповідач проживає окремо, взагалі не цікавиться вихованням дітей, а тим більше їх матеріальним становищем та утриманням. Діти повністю знаходяться на утриманні позивача. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Тому, на думку позивача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь неповнолітніх дітей. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надав, є чоловіком працездатного віку. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дітей. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дітям щомісячно. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992.40 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved