Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

02.09.2021 до Комінтернівського районного суду міста Харкова від [PERSON] надійшла позовна заява з вимогами: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» 31325 грн. 73 к. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.03.2021, о 16:17 год., [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Московському в м. Харкові, в районі б. 122, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , під його керуванням, чим спричинив пошкодження транспортного засобу та заподіяв матеріальні збитки. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент вчинення правопорушення цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "ХМСК", поліс № АР/4853293, термін дії з 09.12.2020 по 08.12.2021. 25.03.2021 позивач звернувся до ПрАТ "ХМСК" із повідомленням за вх.№ 3946 про ДТП та із заявою про здійснення страхового відшкодування. 27.05.2021 до ПрАТ "ХМСК" було надано звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного йому внаслідок ДТП від 19.03.2021 на суму 33925,73 грн. 31.03.2021 [PERSON] виплатив йому франшизу у розмірі 2600,00 грн, таким чином, станом на день звернення до суду матеріальна шкода, що завдана ДТП складає 31325,73 грн. Згідно зі статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів" страховик має сплатити страхове відшкодування протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Враховуючи, що дана заява була подана 25.03.2021, термін виконання по сплаті страхового відшкодування настав 25.06.2021, проте, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті страхового відшкодування. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 29.09.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 27.10.2022 о 13:00 год. 27.10.2022, 14.11.2022, 06.12.2022 та 10.01.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 10:00 год. 16.02.2023. 16.02.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8, частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він 19.03.2021, о 16:17 год., керуючи автомобілем Renault, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Московському в м. Харкові, в районі б. 122, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю Honda, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, чим спричинив пошкодження транспортних засобів та заподіяв матеріальні збитки (а. с. 59). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Honda, реєстраційний номер [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] (а. с. 60). Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , на момент ДТП була застрахована у страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія», що підтверджується полісом № АР/4853293 від 07.12.202, строк дії полісу з 09.12.2020 до 08.12.2021, ліміт відповідальності за майнову шкоду 130000,00 грн, франшиза 2600 грн. (а. с. 92). Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 265/04-21 від 20.04.2021, вартість матеріального збитку автомобіля Honda CR-Z, реєстраційний номер [NUMBER] складає 33925,73 грн (а. с. 63-87). 25.03.2021 [PERSON] звернувся до ПрАТ «ХМСК» з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 61, 62). 27.05.2021 позивач на адресу ПрАТ «ХМСК» подав заяву про виплату страхового відшкодування разом з копією звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 265/04-21 від 20.04.2021, та постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 89, 90). Відповіді на заяву про виплату страхового відшкодування позивач не отримував. 31.03.2021 [PERSON] виплатив позивачу франшизу у розмірі 2600,00 грн (а. с. 93). Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону та статті 1191 Цивільного кодексу України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №14-176цс18. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що у страховика - ПрАТ «ХМСК» виник обов`язок з відшкодування шкоди в повному розмірі, який становить 31325,73 грн та який не перевищує межі страхової суми (ліміту страхового відшкодування), розмір якої зазначений в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/4853293. Згідно вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 908,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved