Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Агєєв В.М. звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 лютого 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції відповідно із актовим записом за № 108. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу із відповідачкою у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, їх сімейне життя не склалося, впродовж останніх двох років між ними виникають конфлікти з різних обставин та суперечки лише збільшуються, втрачені почуття любові та поваги, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставин просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Відповідачка [PERSON] відзиву на позов до суду не подавала. Позивач [PERSON] будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув, у прохальній частині позовної заяви, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Представник позивача - адвокат Агєєв В.В., будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув. Попередньо подав до суду заяву від 12 січня 2023 року про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за її відсутності, до суду не подала. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 11 лютого 1999 року, про що складено актовий запис за №108 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та 22 жовтня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) повторно видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] відповідно до актового запису за №70 від 22 травня 2014 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області. Як убачається із позовної заяви сімейне життя сторін не склалося, впродовж двох останніх років між ними виникають конфлікти з різних причин, суперечки лише збільшуються, втраченіо почуття любові та поваги, спільне життя стало неможливим та нестерпним, шлюб носить формальний характер. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, оскільки, позивач та відповідачка разом не проживають, не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, між ними втрачені почуття поваги та любові, суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що сторони разом не проживають, шлюб сторін існує формально, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб сторін підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved