Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Переверзєв О.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.1-6). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] .. Батьки малолітніх дітей перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2018 року. Відповідач не сплачує ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ними взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04 листопада 2022 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити (а.с. 68). Відповідач у судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що повністю визнає позов і наслідки визнання позову йому відомі (а.с. 60, 61). Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 69). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 7, 8). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9-10) 17.12.2018 року Новозаводським ВДВС у місті Чернігові Північно-Східного МУМЮ (м.Суми) було відкрито виконавче провадження, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з АСВП №57923542 (а.с. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.09.2022 року, наданим Новозаводським ВДВС у м. Чернігові, станом на вересень 2022 року, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі - 141 008,00 грн. (а.с. 12-15). Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.02.2022 року за злісне ухилення від сплати аліментів, а також злісне ухилення від утримання своїх малолітніх дітей, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с. 16-17). Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЦНАП від 31.08.2022 року (а.с. 22), фактично діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 19.08.2022 року [PERSON] з 11.08.2022 року працює в спеціалізованій загальноосвітній школі № 1 з поглибленим вивченням іноземних мов на посаді прибиральниці службових приміщень (а.с. 28), та отримує офіційний дохід, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків на 26.08.2022 p., за період з січня 2020 року по червень 2022 року (а.с. 29-30). Відповідно до довідки від 13.12.2021 року №81 малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у 1 класі Новобілоуського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, виглядає охайною і доглянутою дитиною, неконфліктний, позитивно відноситься до навчання. Вихованням займається мама, яка бере активну участь у житті дитини і класу, відвідує батьківські збори. Батько дитини не бере участі у його вихованні, не спілкується з учителями, не забирає дитину додому зі школи. У школі жодного разу не був: ні на батьківських зборах, ні на виховних заходах. Навчанням дитини зовсім не цікавиться (а.с. 26). Згідно характеристики від 15.12.2021 року №54/01-19 вихованця Чернігівського дошкільного навчального закладу № 75 малолітнього [PERSON] , [INFO] , його мати створює для дитини всі умови для розвитку та навчання дитини. Відповідно до виданої характеристики [PERSON] відповідальна, активна, врівноважена. Приймає активну участь у житті дошкільного закладу, постійно цікавиться станом, поведінкою дитини протягом дня у вихователів. На зауваження, прохання реагує адекватно, на всі рекомендації реагує оперативно, вчасно забирає дитину з дошкільного закладу. Батько [PERSON] , з вересня 2018 року у дошкільному закладі не з`являвся, станом дитини не цікавився (а.с. 27). Управління (служби) у справах дітей листом від 02.02.2022 р. на звернення [PERSON] повідомило, що спеціалістом управління з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо стану виконання батьківських обов`язків та утримання своїх малолітніх дітей 2014 та 2015 року народження (а.с. 32). Також за заявою [PERSON] спеціалістами Управління (служби) у справах дітей та Чернігівським міським центром соціальних служб повторно проведено профілактичну бесіду з [PERSON] , про що повідомлено листом від 12.09.2022 р. (а.с. 33). 14 жовтня 2022 року головними спеціалістами Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради було складено акт обстеження умов проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що для виховання та розвитку створені такі умови: Діти мають окрему кімнату. Кімната облаштована місцями для сну та відпочинку. Діти забезпечені необхідним одягом, продуктами харчування та шкільним приладдям (а.с. 34). Згідно витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №34 від 19.01.2023 року (а.с. 70) затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 71). Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з незалежних від неї причин. Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до дітей, не піклується про стан їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх життям та здоров`ям. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, має бути позбавлений батьківських прав. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. (а.с.38). Враховуючи визнання позову відповідачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн., а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved