Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Київської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.05.2007 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 402/28/07-А строком до 13.05.2014 р. включно. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2015 р. у справі № 362/4256/14-ц з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №402/28/07-А від 14.05.2007 р. у розмірі 126106,05 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та судовий збір у розмірі 1261,07 грн. Зобов`язання за кредитним договором № 402/28/07-А було виконано, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження №53753352 від 24.05.2019 р. Проте в січні 2021 р. він дізнався, що всі його банківські рахунки заблоковано, одночасно було встановлено, що приватний виконавець Чучков М.О. ухвалив відносно позивача постанову про відкриття виконавчого провадження № 64272968 по примусовому виконанню виконавчого напису №3871, виданого 22.09.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення заборгованості в розмірі 11416,36 доларів США і 1500 грн. на користь товариства Акціонерного товариства «Альфа-Банк». Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постанововю КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Тому, на підставі викладеного просить визнати виконавчий напис №3871 вчинений 22.09.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з нього заборгованості в сумі 11416,36 доларів США та 1500 грн., таким, що не підлягає до виконанню. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 р. відкрито загальне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання. 03.08.2021 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача АТ «Альфа-Банк» на позовну заяву, згідно якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки дійсно, 14.05.2007 р. між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №402/28/07-А. З 03.12.2019 р. до АТ «Альфа-Банк» перейшли усі права та обов`язки АТ «Укрсоцбанк», а тому АТ «Альфа-Банк» набув право грошової вимоги за кредитним договором №402/28/07-А до позивача. Таким чином, твердження позивача про відсутність у АТ «Альфа-Банк» будь-яких грошових вимог до позивача є помилковим. Зазначили, що при вчинені виконавчого напису нотаріуса безспірність заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується на підставі наданих нотаріусу документів, виключний перелік яких визначено законодавством. Під час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса АТ «Альфа-Банк» було подано всі визначенні чинним законодавством документи. Надавати будь-які інші документи відповідач був зобов`язаний виключно у тому разі, якщо це вимагав би сам нотаріус, яким вчиняється виконавчий напис. При цьому у відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при вчинені виконавчого напису має право вимагати додаткові документи, а не зобов`язаний їх витребовувати. Тому вважає, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису безспірність заборгованості позивача перед відповідачем була доведена у встановленому законодавством порядку. Щодо тверджень позивача, що на момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові передумови для вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який не був нотаріально засвідчений, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 було визнано не чинним розділ Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким регламентується вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені, зазначили, що таке твердження позивача не відповідає дійсності, з огляду на те, що станом на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 не була належним чином виконана та розділ Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким регламентується вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені не був належним чином скасований. Ухвалою суду від 22.02.2022 р. закрито підготовче засідання у даній справі. У призначений час в судові засідання учасники процесу не з`являлись, про час та місце судових засідань повідомлялись, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представника відповідача АТ «Альфа-Банк» у відзиві просив суд про розгляд справи без його участі. Треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2015 р. у справі № 362/4256/14-ц (провадження №2/362/162/15) з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №402/28/07-А від 14.05.2007 р. у розмірі 126106,05 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та судовий збір у розмірі 1261,07 грн. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 53753352 від 2405.2019 р., провадження з виконання виконавчого листа №2/362/162/15, виданого 11.03.2016 р., про стягнення боргу у розмірі 127367,12 грн.,- виконано в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП 64272968, позивач АТ «Альфа-Банк» 29.09.2020 р. подав до приватного виконавця Чучкова М.О. заяву про примусове виконання рішення. Стягувач звернувся до приватного виконавця Чучкова М.О. із вимогою про виконання виконавчого напису від 22.09.2020 р., виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., який зареєстровано в реєстрі за №3871, згідно якого запропоновано стягнути на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 402/28/07А від 14.05.2007р., який укладено між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним кредитним договором є АТ «Альфа-Банк» на підставі рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 р. про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.06.2017 р. по 01.06.2020 р. Сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 1168,59 дол.США; прострочена заборгованість за відсотками та комісією 3647,77 дол.США; сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500 грн. При вирішенні спору щодо позовних вимог позивача [PERSON] до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" суд виходить з наступного. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 р. скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.09.2020 р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». У постанові Верховного суду України від 05.07.2017 р. № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 22.09.2020 р. Личуком Тарасом Володимировичем, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3871, не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору від 14.05.2007 р. №402/28/07-А, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. За таких обставин, на момент вчинення виконавчого напису, між сторонами існував невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 р. в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 р. в справі № 6-141цс14). Позивач стверджує, що нотаріусом не було перевірено на підтвердження безспірності стягуваної суми боргу та пропущено строк для вчинення виконавчого напису. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню за написом, а саме у загальному розмірі 11416,36 дол. США за період з 01.06.2017 р. по 01.06.2020 р., чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». При вирішенні даного спору суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 р. у справі №320/7932/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 р. у справі № 137/1666/16-ц. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 908,00 грн. судовий збір за подання позову до суду та 454,00 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved