Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 15.02.2021 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що стягується на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2018 року у справі №500/1028/18. 1.2.\~Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що з\~14.01.2021\~року на\~примусовому виконанні\~у Ізмаїльському\~міськрайонному відділі\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса)\~перебуває виконавчий\~лист,\~який видав\~Ізмаїльський міськрайонний\~суд Одеської\~області у цивільній справі №500/1028/17 від 19.03.2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 26.02.2018 року по 12.08.2035 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на січень 2021 року сума заборгованості становить 29\~668 гривень 29 копійок. Зазначає, що вказаний виконавчий лист було подано до виконавчої служби тільки в січні 2021 року, у зв`язку з чим, вважає, що заборгованість за аліментами утворилася не по вині [PERSON] ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2021 року (суддя Жигулін С.М.) відкрито провадження у справі №946/1066/21. 2.2. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року, справа №946/1066/21 передана для розгляду судді Бальжик О.І. 2.3. 24.06.2022 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України. 2.4. 09.12.2021 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, за змістом якого у листопаді 2020 року вона звернулася із виконавчим листом до виконавчої служби, однак його було повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю РНОКПП боржника. Ухвалою суду від 10.12.2020 року виправлено помилку у виконавчому листі. 14.01.2021 року відкрито виконавче провадження №64108861 щодо примусового стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки. Державним виконавцем розрахована заборгованість за період з часу винесення рішення суду до моменту пред`явлення виконавчого листа. Звернула увагу, що виконавчий лист наданий на примусове виконання в межах передбачених законом строків. Крім того, відсутність виконавчого листа на примусовому виконанні не звільняє боржника від сплати аліментів (а.с.35-36). 2.5. Відповідач, а також представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Представник третьої особи звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. 2.6. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні на підставі викладених у позовній заяві доводів. 2.7. Представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову на підставі викладених у відзиві на позовну заяву доводів. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2018 року у справі №500/1028/18 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 26.02.2018 року по 12.08.2035 року (а.с.82, 83). 3.2. 02.11.2020 року державним виконавцем Романенко Н.В. повернуто виконавчий лист №500/1028/18, виданий Ізмаїльський міськрайонним судом Одеської області 19.03.2019 року, без прийняття до виконання у зв`язку із відсутністю реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника (а.с.37). 3.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2020 року виправлено помилку у виконавчому листі за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2018 року про стягнення аліментів, та вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] (а.с.38). 3.4. Постановою старшого державного виконавця Куртєвої І.Д. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №500/1028/18, виданим 19.03.2019 року (а.с.7). 3.5. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на січень 2021 року сума заборгованості становить 29\~668 гривень 29 копійок (а.с.8-9). ІV. Релевантні джерела права та акти їх застосування 4.1. За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є обов`язковою, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 (зокрема, рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, п.40). Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 4.2. Відповідно\~до ст.27\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~діючої на\~Україні з\~27.09.1991\~року,\~держави-учасники\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення умов\~життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~в межах\~своїх здібностей\~і фінансових\~можливостей. \~ 4.3. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. 4.4. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.5. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.6. Згідно з ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених\~ст.197 СК України\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. 4.7. Відповідно до\~частини 4 статті 273 ЦПК України,\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 4.8. Частина 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. V. Оцінка та мотиви суду 5.1. \~Аналіз наведених у розділі ІV судового рішення норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. 5.2. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. 5.3. У справі, що розглядається, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, - пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання майже через півтора року після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів. 5.4. На думку суду, зазначені позивачем обставини, не мають істотного значення у розумінні ч.2\~ст.197 СК України\~та не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. 5.5. Так, дослідженням матеріалів цивільної справи №500/1028/18, судом встановлено, що [PERSON] було відомо про знаходження на розгляді суду позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Під час розгляду справи позивач погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що і було враховано судом під час ухвалення судового рішення. 5.6. Згідно з СК України 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. 5.7. Крім того, суд враховує, що виконавчий документ про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, тобто до досягнення дитиною повноліття. Не пред`явлення виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання не звільняє батьків від свого обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. 5.8. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] , яка є нинішньою дружиною позивача, що [PERSON] вживав заходи щодо встановлення місця знаходження матері дитини, реквізитів для сплати аліментів тощо, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту (зокрема, квитанції про грошовий переказ за адресою стягувача, вказаною у судовому рішенні, тощо), надано не було. 5.9. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed