Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

12 серпня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що сторони від шлюбу, який наразі розірвано, мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року стягуються аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні Індустріального ВДВС у м.\~Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса). На протязі тривалого часу відповідача не сплачувала призначені судом аліментів в зв`язку із чим у неї виникла заборгованість станом на 28 червня 2022 року в розмірі 17550 гривень, яку вона сплатила у вказану дату, однак продовжує не сплачувати аліменти і дотепер, а тому борг станом на 14 липня 2022 року становить 3510 гривень. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь пеню, на раховану як на вже сплачений борг за аліментами, так і на існуючий, здійснивши розрахунок пені за період з 31 січня 2022 року по 31 липня 2022 року на загальну суму 16672,5 гривень. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року виправлено описку у вищевказаній ухвали суду. В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, право на подання відзиву не скористалась, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування на лікарняному, що суд не вважає поважною причиною неявки до суду, оскільки до вказаної заяви відповідача відповідних доказів не долучено. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши позивача, його представника та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 01 березня 2014 року по 15 серпня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, а також копіями рішень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року по справі №199/2027/19 (провадження №2/199/2109/19) та від 20 липня 2022 року по справі №199/1802/22 (провадження №2/199/1425/22), які набрали законної сили, а отже у відповідності до ст.82 ч.5 ЦПК України мають преюдиційне значення для розгляду даної цивільної справи. Як встановлено судом в ході розгляду справи, не заперечувалось сторонами та не спростовується матеріалами цивільної справи, спільна дитина сторін після розірвання шлюбу 28 січня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ у справі №199/529/21 (провадження №2-н/199/35/21), яким наказано стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ наразі є чинним, а його копія наявна в матеріалах справи. Судом також встановлено, що вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження №64698843, відповідно до довідки якого від 14 липня 2022 року №22855 розмір заборгованості відповідача по аліментам на утримання спільного сина сторін за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року складав 17550 гривень, і ця заборгованість була погашена відповідачем лише 28 червня 2022 року. Станом же на 14 липня 2022 року за відповідачем обліковується непогашена заборгованість зі сплати аліментів за червень 2022 року в розмірі 3510 гривень. Копія довідки наявна в матеріалах цивільної справи. Згідно довідки державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Одеса) від 12 січня 2023 року №1882 станом на 12 січня 2023 року в рамках виконавчого провадження №64698843 відносно відповідача, як боржника, постанова про накладення штрафу в порядку ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження» не виносилась. Копія довідки наявна в матеріалах справи. Крім того, судом встановлено, що 20 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.\~Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №199/1802/22 (провадження №2/199/1425/22) ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, які стягуються на утримання спільного сина сторін, в розмірі 16980,73 гривень. При цьому означена неустойка (пеня) нараховані на заборгованість за аліментами за період з березня 2021 року по листопад 2021 року (станом на 19 листопада 2021 року), тобто на борг, який є відмінним від боргу, питання про стягнення пені за який наразі розглядається і вирішується даним рішенням суду. Копія вказаного рішення суду від 20 липня 2022 року наявна в матеріалах справи. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», Конвенції про права дитини. Так, положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про права дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Нормою ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Відповідно до ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст.11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання може виникати в тому числі як безпосередньо з актів цивільного законодавства, так і з рішення суду. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом, зокрема , сплата неустойки. Положеннями ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом ст.ст.8, 9 ЦК України наведені вище положення ЦК України підлягають застосуванню і до регулювання сімейних відносин. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку,

Outcome: partial