Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначає, що у шлюбі з відповідачем вона перебувала з 2016 року і до дати звернення до суду з цим позовом, однак, досить тривалий час сторони разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріально їй не допомагає, участі у вихованні не приймає. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. 21.09.2022 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшла відповідь на запит суду про підтвердження відомостей про зареєстроване місця проживання відповідача: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.08.2022 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.10.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. 20.10.2022 та 22.12.2022 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 31.01.2023 від відповідача надійшов відзив, в якому останній визнав позов частково. Враховуючи те, що 28.03.2019 з відповідача на користь позивача рішенням Баришівського районного суду Київської області стягнуто аліменти на старшу доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини всіх видів доходу. Тому відповідач просив суд стягнути з нього 1 / 8 частину від його заробітку. Відповідач просив суд слухати справу у його відсутність. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2017, сторони перебувають у шлюбі з 30.12.2016. Як зазначає позивач, від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05.09.2017, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.07.2020. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2019 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач зазначає, що вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання власної дитини, матеріально їй не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом, як на батька дитини. Відповідач визнав позов частково. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~передбачено, що згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України\~) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що позивач зобов`язаний утримувати спільних з відповідачем дітей і створювати необхідні передумови для їх розвитку. Суд звертає увагу, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, про який просить позивач. Крім того, Відповідач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про зменшення суми аліментів, або визначення однією частки, зокрема 1/3, що передбачається чинним законодавством України при стягненні одного з батьків на утримання двох дітей. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved