Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 квітня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 115. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з роками вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на шлюб, сімейні цінності та виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2020 року, з цього часу\~ проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру коштів, необхідних для\~ утримання дітей. З часу окремого проживання відповідач [PERSON] участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, допомогу на дітей не надає. Вона не може самостійно забезпечити дітей усім необхідним. Відповідач, як їй відомо, працює неофіційно і має дохід, інших осіб, крім спільних з нею дітей, на утриманні не має, він працездатний, стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяють надавати дітям належну матеріальну допомогу. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, а тому посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Просить суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення\~\~ повноліття старшою дитиною. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 25). Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.23), до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 30 квітня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 115. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 6).\~ За час шлюбу в них народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Сторони не підтримують подружніх відносин з серпня 2020 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу є втрата любові та поваги одне до одного, різні погляди на шлюб, сімейні цінності та виховання дітей, що вбачається зі змісту позовної заяви.\~ Діти зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с. 9) та за змістом позову перебувають на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дітей. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183\~ Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей, розмір яких суд визначає 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 992 грн. 40 коп., які складаються\~ з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved