Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського округу Сазонова Олена Миколаївна та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивував тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем поштою, надійшов лист [PERSON] щодо стягнення з нього, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на підставі виконавчого напису №21959, вчиненого 02.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, грошових коштів на загальну суму - 14750.00 грн., а також стягнення з нього виконавчого збору основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1475,00 грн. Позивач вважає виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Відповідач повинен був надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким встановлюється заборгованість. Це ТОВ «Споживчий центр» вочевидь не зробило, оскільки кредитний договір між позивачем та ТОВ «Споживчий центр» без особистого підпису позивача та без нотаріального посвідчення. Враховуючи викладене, позивач вважає, що вимоги Відповідача не можуть вважатися «безспірними», тому підстав для напису у нотаріуса не було. Разом з тим, як зазначив у своїй Постанові Верховний Суд України від 05.07.2017 poкy № 6-887цс17 «боржник, так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу, строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису». Позивач стверджує, що зазначена сума стягнення за виконавчим написом не відповідає дійсності, і не визнається позивачем, тобто є спірною, оскільки її розрахунок був проведений з очевидними порушеннями. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21959, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 02 грудня 2021 року. Стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на користь позивача судовий збір. Ухвалою від 14 лютого 2022 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі загального позовного провадження. Ухвалою від 06 липня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Інші учасники процесу також в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.12.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна за заявою відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», вчинила виконавчий напис (реєстровий №21959) про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №31.05.2020-100000098 від 31.05.2020 року у сумі 14 750,00 грн. 16 грудня 2021 року на підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем було відкрито виконавче провадження №67915340. 29 червня 1999 року на виконання вимог статті 87\~Закону №3425-ХІІ Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№662 до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається з матеріалів справи, взагалі не можливо встановити з якого періоду стягується заборгованість позивача, так як відповідач жодного разу не з`являвся до суду і не надавав виписки розрахунку з посиланням на періоди заборгованості та її розмір, а також не можливо встановити дату виникнення в відповідача права вимоги, так як не вбачається коли було здійснено останній платіж. З огляду на викладене, суд вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а тому з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 12 та ст. 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У порядку статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved