Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить постановити рішення про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом по [ADDRESS] з передбачених ст.ст.71, 72, 150 ЖК Української РСР підстав. Даний позов обґрунтовує тим, що відповідачкою є бувша дружина сина, яка лише зареєстрована в [ADDRESS] , але на даній квартирі не проживає з початку 2018 року. Протягом чотирьох років позивач неодноразово зверталася до відповідачки з приводу вирішення спору в позасудовому порядку та пропонувала знятися з місця реєстрації та зареєструватися по місцю фактичного її проживання по [ADDRESS] . У зв`язку з цим позивач звернулася до суду за захистом свої прав та інтересів до суду. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач відзиву на позов та заперечень усних чи письмових аргументів, пояснень та міркувань не надала. Стислий виклад позиції третіх осіб стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору . Треті особи [PERSON] та [PERSON] подали через канцелярію суду заяви в яких зазначили, що не заперечують щодо задоволення позову та ухвалення заочного рішення, а розгляд просили проводити за їх відсутності. Рух справи в суді, вирішення заяв та клопотань. Позовна заява надійшла до суду 23 червня 2021 року. Ухвалою від 18 серпня 2022 року відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. До участі в даній справі залучено як треті особи на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] . Розгляд підготовчого судового засідання призначено на 23 вересня 2022 року. За клопотанням відповідачки дане засідання було відкладене на 01 листопада 2022 року. Ухвалою від 01 листопада 2022 року призначено розгляд позову по суті на 22 листопада 2022 року. В судові засідання на 22 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року, 27 січня 2023 року відповідач не з`являлася, належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, а також шляхом надіслання повідомлення на електронну адресу, відзиву, заяв чи клопотань по справі не подала. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неякою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких умов та відповідно ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З 30 березня 1994 року власниками квартири, за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копії свідоцтва на право власності на житло від 30.03.1994 № 42. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли у спадок частки квартири по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв на право на спадщину від 21.12.2021. Згідно довідки про склад сім`ї від 16.09.2021 № 3572 та копії будинкової книги серії А № 128908 встановлено, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивачка), [PERSON] (третя особа), [PERSON] (третя особа), [PERSON] (внук позивачки), [PERSON] (внучка позивачки), [PERSON] (внук позивачки), [PERSON] (внук позивачки), [PERSON] (відповідачка). Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року у справі №163/950/18 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, а після розірвання шлюбу [PERSON] залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією названого рішення. Цим же рішенням суду від 04 вересня 2018 року було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживали окремо. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Таким чином було встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з 2018 року по даний час. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Немає. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. Відповідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У справі встановлено, що позивачка разом із третіми особами є власницею спірного житла. Відповідач вселилась у це житло на правах члена сім`ї як невістка власника та дружина власника відповідно і не проживає у ньому без поважних причин уже понад чотири роки, поважності причин її не проживання у ньому не встановлено, та відповідачкою не спростовано. Згідно із ч.1 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, встановлені у справі фактичні обставини дають підстави для висновку про доведеність заявлених позовних вимог та їх відповідність вимогам чинного законодавства, через що порушене право позивачки підлягає захисту у заявлений спосіб шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved