Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, визначення що частка [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності у вигляді вищевказаної земельної ділянки становить 1/3. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову, бо частка [PERSON] на вищевказану земельну ділянку не виділена. Ухвалою судді від 08.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзив не подав. За відсутності у сторін клопотань, необхідності вчинення інших процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до судового розгляду, ухвалою суду від 01.02.2023 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Дубець М.О. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.18). Крім того, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , по 1/3 частці кожний (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис №47 від 22.03.2021 року (а.с.7). За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадина у вигляді 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташована по [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). 08.06.2021 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] №77/2021 (а.с.8). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Горошовецькрю сільською радою Заставнівського району, актовий запис 320 від 16.06.1986 року (а.с.9), свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 16.09.2008 року виконкомом Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про шлюб №2 від 18.05.2006 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] є чоловіком померлої згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 01.09.1985 року, актовий запис №22 вчинений Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області (а.с.11). Таким чином позивачка та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо у складі спадщини є, зокрема, нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). 22.11.2021 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на, зокрема, 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.14). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] було відмовлено, з огляду на те, що її частка у спільному майні не визначена (а.с.20). Посилаючись на відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку, що позбавляє можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, позивачка звернулася до суду з метою захисту свого спадкового права. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Отже, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно після смерті особи не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, а саме, що на час розгляду справи [PERSON] померла, і відповідно до ст.25 ЦК України, її цивільна правоздатність припинилася, визначити її 1/3 частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 7321583600:02:005:0043, площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд неможливо, а отже обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права не є ефективним у розумінні положень ст.16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав за захистом яких вона звернулася до суду. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності, визначення частки у праві спільної сумісної власності слід відмовити. Враховуючи, що в задоволенні позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі, понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed