Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

28 грудня 2022 року представник [PERSON] - адвокат Галкіна Я.Г. звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. Із 13 вересня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вказує, що через постійні конфлікти та суперечки, образи, спільне життя стало неможливим та нестерпним, із травня 2021 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися та вони стали проживати окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Також зазначає, що у сторін немає суперечок стосовного того, щоб їхня дитина проживала з матір`ю, позивач не чинить відповідачу перешкод у зустрічі з [PERSON] та спілкуванні з нею. Вказує, що на неодноразові звернення позивача з проханням надання матеріальної допомогти на утриманні дочки, відповідач лише останнім часом почав її надавати, зокрема купує подарунки та дає невеликі кошти. Однак такої допомоги не достатньо для повноцінного утримання малолітньої дитини. Відповідач працює, аліментних зобов`язань, стягнень по виконавчим документам не має, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають, тому може та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини. У зв`язку з викладеним, просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 29 січня 2023 року, відповідачем 11 січня 2023 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останнім і копію позовної заяви з доданими до неї документами. 20 січня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Маківського В.В. надійшов відзив, у якому зазначено, що відповідач не заперечує проти позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу. У частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини вказав, що його довіритель визнає свій обов`язок щодо утримання спільної з позивачем дитини. Однак, зважаючи на те, що з 30 грудня 2022 року його було звільнено з роботи та на цей час він є безробітним, тому може сплачувати аліменти у розмірі лише 1500 грн. щомісячно. Також звернув увагу на те, що сторона позивача належним чином не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів у розмірі 6000 грн та належними доказами не довела можливість їх стягнення з відповідача у вказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 5. Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінила свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач у своєму відзиві проти розірвання шлюбу не заперечує, з клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не звертався. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3 СК України шлюбних (сімейних) відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки сторін, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 180 СК України відповідач, як її батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частина 2 статті 182 СК України вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (відомості про місце роботи та наявність інших утриманців відсутні) та

Outcome: partial