Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

13 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Цокало Т.М. звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області перебуває на виконанні виконавче провадження № 66872484 від 18 вересня 2021 року, сторонами якого є - [PERSON] (боржник) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (стягувач). Про існування даного виконавчого провадження за №66872484 від 18 вересня 2021 року боржник дізнався на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Представником позивача Цокало Т.М., було направлено запит за вих. №288 - 06.10.2021/ЗПТ від 06 жовтня 2021 року до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. з проханням надати: - копію постанови про відкриття виконавчого провадження за №66872484 від 18 вересня 2021 року з ідентифікатором доступ;. - копію всіх документів виконавчого провадження за №66872484 від 18 вересня 2021 року, на підставі яких воно було відкрито; Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було направлено на поштову адресу представника позивача Цокало Т.М. відповідь на запит за вих. №22969 від 15 жовтня 2021 року з доданими до неї документами, а саме: копія виконавчого напису №8721 від 12 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; копія заяви стягувача про примусове виконання рішення за вих. №б/н ; копія кредитного договору №989438231 від 26 лютого 2019 року з графіком розрахунків; копія постанови про відкриття виконавчого провадження за №66872484 від 18 вересня 2021 року. 12 березня 2021 року Головкіною Яною Вікторівною, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є Боржником за Кредитним договором 989438231 від 26 лютого 2019 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНРАНСОВА ДОПОМОГА», ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 42 від 03 вересня 2019 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, реєстр прав вимоги №3 від 29 січня 2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи 42254696, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, реквізити [NUMBER] в ПуАТ «КБ`АКОРДБАНК», МФО 389634, далі іменований стягувач, заборгованість за Кредитним договором 989438231 від 26 лютого 2019 року. Строк платежу за Кредитним договором 989438231 від 26 лютого 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 27 053,85 грн. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження за №66872484 від 18 вересня 2021 року. Позивачу ніхто не повідомляв про наявність таких договорів про відступлення права вимоги. У матеріалах виконавчого напису відсутні докази на підставі яких право вимоги за Кредитним договором №989438231 від 26 лютого 2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником всіх прав та обов`язків якого в кінцевому результаті є «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», передано останній. Крім того, позивач зазначає, що згідно п.1.2. кредитного договору №989438231 від 26 лютого 2019 року договір укладається строком на 30 днів. Згідно п. 1.6 розрахунок сукупної вартості Кредиту та Термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до вищезгаданого Графіку розрахунків термін платежу встановлений до 28 березня 2019 року. В свою чергу, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. проводить стягнення за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року, що суперечить умовам цього кредитного договору. Виходячи з положень договору, кредит повинен був бути повернутий в строк до 28 березня 2019 в сумі 9 714,60 грн. Отже, враховуючи той факт, що строк дії договору дорівнює 30 дням та кредит надавався на тридцять днів то зі спливом вказаного часу позичальник не може нараховувати відсотки, штрафи та пені, після зазначеного строку Права кредитодавця захищаються в порядку статті 625 ЦК України. Цей факт підтверджує спірність заборгованості по вчиненому виконавчому напису №8721 від 12 березня 2021 року. Також, ні відповідач, ні нотаріус не направили вимоги/повідомлення позивачу про суму заборгованості та вимогу сплатити суму боргу, аби останній мав можливість або заперечити або визнати суму боргу. Нотаріус не вчинив жодної дії спрямованої на встановлення факту безспірності заборгованості, а вона очевидно що є спірною. Позивач вважає, що виконавчий напис не містить оригіналу кредитного договору в повному обсязі, а також засвідчені стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а відтак нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В не мала права вчиняти виконавчий напис №8721 від 12 березня 2021 року. Крім того, позивач зазначив, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/141). визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Тому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, для одержання вищевказаного виконавчого напису, відповідач не надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, оригінал кредитного договору, оскільки останній був підписаний в електронному вигляді, а Переліком не передбачено подання копії електронного договору в паперовій формі. На підставі викладеного, позивач просив суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8721, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 989438231 від 26 лютого 2019, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНРАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС»; - стягнути із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] понесені ним судові витрати - за сплату судового збору за подання позову немайнового характеру 908,00 грн., судові витрати на сплату судового збору за падання заяви про забезпечення позову 454,00 грн., за правничу допомогу 12 500,00 грн. - разом 13862,00 грн. Разом з позовом представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, в якості забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом №8721, вчиненим 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головікіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 28 253 грн. 85 коп. у виконавчому провадженні №66872484, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С., до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2021 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Позивач повторно направлену копію ухвали про відкриття провадження отримав 16 липня 2022 року. Заяв, клопотань від позивача на момент розгляду справи не надійшло. Відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ОНЛАЙН ФІНАНС» пояснень по суті справи суду не надав, повторно направлену ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками до неї отримав 18 липня 2022 року. Заяв, клопотань від відповідача на момент розгляду справи не надійшло. Третя особа Приватний нотаріус\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіна Яна\~Вікторівна пояснень по суті справи суду не надала, ухвалу суду про відкриття провадження не отримала, на адресу суду повернувся конверт з довідкою «Укрпошта» про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв, клопотань від третьої особи на момент розгляду справи не надійшло. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна пояснень по суті справи суду не надала, ухвалу суду про відкриття провадження не отримала, на адресу суду повернувся конверт з довідкою «Укрпошта» про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв, клопотань від третьої особи на момент розгляду справи не надійшло. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників\~в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №8721 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 989438231 від 26 лютого 2019 року в розмірі 27\~053,85 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7\~347,12 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом у розмірі 11\~733,20 грн, строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 7\~973,53 грн,, плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису в розмірі 1\~200,00 грн. 18 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. відкрито виконавче провадження № 66872484 з примусового виконання виконавчого напису №8721, виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 989438231 від 26 лютого 2019 року в розмірі 27\~053,85 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7\~347,12 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом у розмірі 11\~733,20 грн, строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 7\~973,53 грн,, плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису в розмірі 1\~200,00 грн. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 26 лютого 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНРАНСОВА ДОПОМОГА» і [PERSON] кредитний договір №989438231, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, матеріали справи не містять і доказів того, що позивач отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Також боржнику не було представлено можливості надання будь-яких пояснень та аргументів на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 12 березня 2021 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНРАНСОВА ДОПОМОГА» і [PERSON] за кредитним договором №989438231 від 26 лютого 2019 року. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року №202/4494/16-ц провадження №14-318цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми. Тому нарахування кредитором визначених кредитним договором процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на нормах матеріального права, а, отже, свідчить про спірність таких нарахувань. Таким чином, вчиняючи 12 березня 2021 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що до загального розміру заборгованості були включені суми, які не могли бути нараховані після пред`явлення банком вимоги у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що спростовувало безспірність заявленої стягувачем суми заборгованості, а також на те, що внаслідок визнання нечинною постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами - на час вчинення виконавчого напису не передбачалась можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідченні при укладенні. А відтак, враховуючи викладене вище, в тому числі, і відсутність на момент розгляду справи належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірність заборгованості позивача [PERSON] за Кредитним договором №989438231\~від 26\~лютого 2019\~року перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНРАНСОВА ДОПОМОГА»,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ОНЛАЙН ФІНАНС» на суму 28\~253,85 грн, відсутність доказів того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу та, що про таку заборгованість боржник достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, та, беручи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом подати письмовий відзив на позов з обґрунтуванням його заперечень проти позовних вимог з посиланням на відповідні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіною Я.В.\~ про\~стягнення боргу\~за кредитним\~договором із\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір при подачі позову у розмірі 908,00 грн. та при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн. Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 5ст. 137\~ЦПК України\~у разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені\~ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Позивачкою підтверджено витрати на правову допомогу та надано на їх підтвердження письмові докази: копію договору про надання правничої допомоги № 342/06-10-2021 від 06 жовтня 2021 року, копію Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору 342/06-10-2021 про надання правничої допомоги від 06 жовтня 2021 року, копію детального опису робіт (наданих послуг), від 09 грудня 2021 року, квитанцію № 342 від 06 грудня 2021 року на суму 12500,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved