Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. а. доводи первісного позову. [PERSON] звернувся до суду з первісним позовом та обґрунтовував його тим, що 19 липня 2008 року він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу вони придбали автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Крім того, позивач взяв у борг грошові кошти у розмірі 2500 доларів США для придбання означеного автомобіля, що складає суму у розмірі 71395 гривень 75 копійок станом на день подання позову. Також [PERSON] , діючи в інтересах сім`ї, взяв у борг 50000 гривень. Позивач 18 грудня 2019 року уклав кредитний договір №2/2019/МС-02 з ПАТ АТ «Укргазбанк» та отримав в борг грошові кошти на придбання земельної ділянки, і станом на день звернення з позовом до суду заборгованість за цим договором складає 117116 гривень 32 копійки. На тепер виникла потреба у поділі майна, що є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Тому [PERSON] просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та визнати за ним право власності на 1/2 частку в кожній з означених земельних ділянок; виділити у власність [PERSON] автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Honda CR-V» в розмірі 196447 гривень 50 копійок; визнати солідарним обов`язком для подружжя повернути борг у розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно розміру 71395 гривень 75 копійок станом на день подання позову, 50000 гривень, 117116 гривень 32 копійки; в порядку поділу майна стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину від солідарного обов`язку подружжя у розмірі 1250 доларів США, що складає розмір 35697 гривень 88 копійок станом на день подання позову, 25000 гривень, 58558 гривень 16 копійок, а всього на загальну суму у розмірі 108740 гривень 50 копійок. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяви про часткові зміни предмета позову (а.с.182-188 т.1, а.с.188-193 т.3): просять визнати спільною сумісною власністю сторін земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в спірних земельних ділянках та домоволодінні; а також залишити автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , у власності [PERSON] та стягнути з неї грошову компенсацію вартості 1/2 частки в транспортному засобі в розмірі 276244 гривні 90 копійок. б. доводи зустрічного позову. [PERSON] також пред`явила зустрічний позов (а.с.122-126 т.1), в якому вона також просить суд визнати спільною сумісною власністю сторін земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, [PERSON] просить здійснити поділ переліченого майна в інший спосіб: визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області та автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області; земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 грудня 2020 року (а.с.84 т.1) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим [PERSON] , було розподілено судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 7 грудня 2020 року (а.с.86-87 т.1) було відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.153 т.1), було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 1 вересня 2021 року (а.с.194-195 т.1) заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 9 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.157 т.3), було закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року (а.с.172-173 т.3) цивільну справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2022 року (а.с.181 т.3) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим [PERSON] , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюти О.Ю. від 18 серпня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.182 т.3). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 листопада 2022 року (а.с.211 т.3) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 19 липня 2008 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, про що був складений запис за №1089. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва шлюб серії [NUMBER] від 19 липня 2008 року (а.с.14 т.1). 29 жовтня 2016 року [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами від 29 жовтня 2016 року (а.с.168-170 т.1), інформаційною довідкою №243979589 від 11 лютого 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.142 т.1). В той же день [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2016 року (а.с.164-165 т.1). 3 грудня 2016 року [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області. Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2016 року (а.с.166-167 т.1). 12 грудня 2018 року [PERSON] придбала автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.17). 19 квітня 2019 року [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, що продана на аукціоні від 19 квітня 2019 року (а.с.49-50 т.1), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №164317106 від 19 квітня 2019 року (а.с.51 т.1). 14 серпня 2019 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області. Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 2019 року (а.с.32-33 т.1), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №177434293 від 14 серпня 2019 року (а.с.34 т.1). 24 грудня 2020 року заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва (а.с.111 т.1) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. 22 вересня 2021 року [PERSON] відчужила у власність [PERSON] автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] . Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу 8046/2021/2811835 від (а.с.153 т.3). Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, положення ст.60\~СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. Згідно з ч.1 ст.70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.65\~СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц, у випадку, якщо особа хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з ч.1, ч.5 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. В такому висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а) щодо обсягу майна, що є спільною сумісною власністю сторін. В період часу, протягом якого [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем, він придбав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В період часу, протягом якого [PERSON] перебувала у шлюбі з позивачем, вона придбала земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області та автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що [PERSON] та відповідач набули право спільної сумісної власності на перелічене вище нерухоме та рухоме майно. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ні позивач, ні [PERSON] не подали докази на спростування означеної презумпції та на підтвердження того, що вказане майно було придбано за особисті грошові кошти кожної із сторін. З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та відповідача земельну ділянку площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, та житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Водночас, у зв`язку з тим, що [PERSON] відчужила автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , у власність [PERSON] , підстави для визнання цього транспортного засобу спільною сумісною власністю сторін відсутні. Тому у задоволенні первісного та зустрічного позовів у частині цієї вимоги належить відмовити. б) щодо способу поділу майна, що є спільною сумісною сторін. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та [PERSON] не подали докази на підтвердження існування обставин, які можуть бути підставою для відступлення від засад рівності часток сторін у спільному майні. В матеріалах цивільної справи міститься звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 2 листопада 2020 року (а.с.37-41 т.1), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 4 листопада 2020 року (а.с.33-38 т.1), звіт про оцінку майна №18-211103-011 від 3 листопада 2021 року (а.с.205-220 т.1), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №18-211103-010 від 3 листопада 2021 року (а.с.1-13 т.2), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №18-211103-012 від 3 листопада 2021 року (а.с.23-36 т.2), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №1641/12/21-1 від 17 грудня 2021 року (а.с.58-99 т.2), звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №1641/12/21-2 від 17 грудня 2021 року (а.с.123-153 т.2), також звіт про оцінку майна №1641/12/21-3 від 17 грудня 2021 року (а.с.174-208 т.2). За своєю правовою природою перелічені звіти є висновками експертів в розумінні ст.102 ЦПК України. Однак, в їх змісті відсутнє попередження експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві висновки. Навпаки, зі змісту звітів про експертні грошові оцінки земельних ділянок від 2 листопада 2020 року, 4 листопада 2020 року та 3 листопада 2021 року, а також зі звіту про оцінку майна №18-211103-011 від 3 листопада 2021 року вбачається, що представлені висновки мають виключно рекомендаційний характер та не породжують жодних правових наслідків для оцінювачів ТОВ «Айбі-Консалт» [PERSON] та [PERSON] , які брали участь у складенні вказаних звітів. Крім того, перелічені звіти складені лише для цілей оподаткування та нарахування і сплати обов`язкових платежів, а не для подання до суду. Зі змісту звітів про експертні грошові оцінки земельних ділянок №18-211103-010 та №18-211103-012 від 3 листопада 2021 року вбачається, що оцінювачі ПП «Габ`яно» [PERSON] та [PERSON] також не несуть відповідальність за висновки, зроблені на підставі інформації, що була подана замовником. Це свідчить про те, що звіти про експертні грошові оцінки земельних ділянок від 2 листопада 2020 року, 4 листопада 2020 року та 3 листопада 2021 року, звіт про оцінку майна №18-211103-011 від 3 листопада 2021 року та звіти про експертні грошові оцінки земельних ділянок №18-211103-010 та №18-211103-012 від 3 листопада 2021 року не відповідають імперативним вимогам, передбаченим ч.5 ст.106 ЦПК України, та не є допустимими доказами в розумінні ч.1 ст.78 ЦПК України. Ця обставина об`єктивно унеможливлює припинення спільної власності сторін та присудження кожній з них окремих земельних ділянок та домоволодіння. З огляду на це суд висновує, що за кожною стороною належить визнати право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1344 га з кадастровим номером 7324586500:03:003:0194 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташованій в с. Заволока Старожинецького району Чернівецької області, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,15 га з кадастровим номером 32220881300:04:002:0337 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0061 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій по [ADDRESS] , на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,35 га з кадастровим номером 1823488600:01:001:0062 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій у с. Шевченкове Малинського району Житомирської області, та на 1/2 частку в житловому будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Підстави для визначення іншого способу поділу майна, що є спільною сумісною власністю сторін, відсутні. Тому у задоволенні зустрічного позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. в) щодо стягнення грошової компенсації вартості у майні, що є спільною сумісною власністю. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] давав відповідачу згоду на відчуження у власність [PERSON] автомобіля марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку позивач має право вимагати від [PERSON] відшкодування грошової компенсації вартості його 1/2 частки в транспортному засобі. Зі змісту аналізу ринку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 1 листопада 2020 року (а.с.20-25 т.1) вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «Honda CR-V», який за своїми характеристиками є тотожнім спірному транспортному засобу, становить 392895 гривень 00 копійок. В змісті вказаного доказу відсутня інформацію про те, що вартість вказаного транспортного засобу визначена в іноземній валюті та складає 13815 доларів США 69 центів. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що ринкова вартість автомобіля марки «Honda CR-V», який за своїми характеристиками є тотожнім спірному транспортному засобу, становить 552489 гривень 80 копійок (13815,69 х 39,99). Адже такий спосіб визначення дійсної вартості автомобіля не узгоджується з правовою позицією, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19. З копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2021/2811835 від 22 вересня 2021 року (а.с.153 т.3) вбачається, що автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , був відчужений у власність [PERSON] за грошові кошти в розмірі 30700 гривень 00 копійок. Однак предметом доказування при розгляді вимоги про стягнення грошової компенсації вартості частки в спільній сумісній власності на майно є дійсна (ринкова) вартість майна на час розгляду цивільної справи, а не ціна майна, за якою воно було відчужено. Тому договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2021/2811835 від 22 вересня 2021 року не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України для визначення дійсної (ринкової) спірного транспортного засобу. Також суд враховує, що [PERSON] та її представник [PERSON] на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надали, не звертались із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надали суду заперечень щодо означеного аналізу ринку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 1 листопада 2020 року. З огляду на це, суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Honda CR-V», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 196447 гривень 50 копійок (392895 : 2). Підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в загальному розмірі 11155 гривень 70 копійок (10510,00 + 645,70). Це підтверджується квитанціями (а.с.1 т.1, а.с.196 т.3). [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 11350 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с.121 т.1). Пред`явлені ними первісний та зустрічний позови задоволені лише частково. Зокрема, ціна первісного позову була визначена в розмірі 1115568 гривень 80 копійок, тоді як вартість майна, щодо якого задоволені позовні вимоги, становить 955964 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 9559 гривень 64 копійок (955964,00 : 100%). У зв`язку з частковим задоволення зустрічного позову з [PERSON] на користь [PERSON] також слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 5675\~гривень 00\~копійок(11350 : 2). Крім того, 29 жовтня 2020 року [PERSON] уклав з ТОВ «Експерт нерухомості-2015» договір про проведення оцінки №91 (а.с.18 т.1), за яким позивач доручив, а ТОВ «Експерт нерухомості-2015» зобов`язалось здійснити дослідження середньоринкової вартості колісного транспортного засобу Honda CR-V. Зі змісту п.2 акту прийому-передачі виконаних робіт від 4 листопада 2020 року (а.с.19 т.1) вбачається, що [PERSON] сплатив ТОВ «Експерт нерухомості-2015» грошові кошти в розмірі 1500 гривень 00 копійок. Однак, первісний позов задоволений на 85,69% ((955964 : 1115568,8) ?100%). З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 1285 гривень 35 копійок (1500/100% ? 85,69%). Підстави для стягнення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відсутні.

Outcome: partial