Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Малодівицької селищної (об`єднана) територіальна громада в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 3,90га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «8 Березня». Зазначає, що декілька років до часу смерті [PERSON] вона проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , допомагала йому по господарству, та знаходилася на його повному матеріальному утриманні, оскільки на той час пенсію вона ще не отримувала, а знайти в селі роботу за декілька років до виходу на пенсію було неможливо. Зважаючи на те, що заповіт [PERSON] не складав, спадкоємці за законом двох перших черг відсутні, а вона будучи непрацездатною більше року перебувала на його утриманні, а після смерті фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, тому просить суд встановити факт її перебування з 1994 року по 05 серпня 1996 року на утриманні [PERSON] та визнати за нею право на належну йому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148608 від 15 жовтня 1996 року земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня», розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 листопада 2022 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року позовну заяву [PERSON] до Малодівицької селищної (об`єднана) територіальна громада в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом, було залишено без руху для усунення наявних у ній недоліків, які позивачем усунено у строк, встановлений судом. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16 січня 2023 року. 16 січня 2023 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16 лютого 2023 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.25). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно заяви від 03 лютого 2023 року Малодівицька селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , 1941 року народження, в питанні встановлення факту перебування її на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на його майно. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №19 від 06 серпня 1996 року, складеного виконавчим комітетом Обичівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Згідно довідки Обичівського старостинського округу №2 Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №105 від 13 квітня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 01 травня 1958 року і виписаний в зв`язку зі смертю. Разом з ним проживала без реєстрації [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області №162/01-17 від 01 лютого 2023 року вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Прилуцької районної державної нотаріальної контори за період з серпня 1996 року по грудень 2008 року. Згідно довідки Другої прилуцької державної нотаріальної контори від 06 січня 2023року за №8/01-16, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались. Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру №71099815 та №71099847 від 06 січня 2023 року інформація у спадковому реєстрі щодо [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня. Відповідно до письмового пояснення державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори Бодько О.Є. від 14 квітня 2021 року за №328/01-16, [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зазначено, що на день відкриття спадщини діяли норми Цивільного кодексу України РСР від 18 липня 1963 року, відповідно до яких мали право на спадкування лише дві черги спадкоємців за законом, а також спадкоємці за заповітом. В зв`язку з тим, що відсутній заповіт, складений на її користь, підстав видати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , не має. Одночасно роз`яснено, що відповідно до ст.531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року до числа спадкоємців за законом відносяться непрацездатні особи, які перебували на утриманні спадкодавця не менше одного року до дня його смерті. Факт перебування на утриманні необхідно підтвердити рішенням суду. Крім того, правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148608, виданий Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області 15 жовтня 1996 року, на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 серпня 1996 року №334, на ім`я [PERSON] , а помер спадкодавець [INFO] , тобто виданий сертифікат після смерті спадкодавця, що суперечить нормам діючого цивільного законодавства. В зв`язку з вище викладеним, рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , мешканців с.Обичів Прилуцького району Чернігівської області, останні підтвердили, що [PERSON] досить тривалий час проживала з [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , вела спільне з ним господарство та перебувала на його утриманні. І на даний час [PERSON] продовжує проживати в даному домоволодінні, повністю ним опікується, проводить ремонтні роботи, вирощує городину та утримує худобу. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. Разом з тим, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті [PERSON] , а тому обґрунтовано звернулася до суду з позовом. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до дня його смерті. Судом встановлено, що наявні у матеріалах справи письмові докази, які суд вважає належними, допустимими й такими, які у своїй сукупності дають змогу підтвердити той факт, що позивач перебувала на утриманні у [PERSON] з 1994 року до дня його смерті [INFO] (більше одного року). Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Також представником відповідача було подано заяву про визнання позову. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним для реалізації його спадкових прав. Позивач не має іншої можливості підтвердити факт того, що перебувала на утриманні у [PERSON] не менше одного року до дня його смертіта встановлення цього факту породжує юридичні наслідки, оскільки, з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації прав заявника на спадкове майно після його смерті. В даному випадку суд застосовує стандарт «баланс ймовірностей» і вважає доведений факт, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого [INFO] [PERSON] з 1994 року по час його смерті, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, тому заява про встановлення факту підлягає задоволенню. Щодо визнання права власності на спадкове майно. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148608, [PERSON] має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня», розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «8 Березня» с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області 17 листопада 1995 року, на підставі рішення Обичівської сільської ради народних депутатів від 25 жовтня 1995 року за №28. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №22. Відповідно до списку членів КСП - [PERSON] зазначений під №203. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості) можуть бути об`єктом спадкування. Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 2 статті 16 ЦК України передбачено, що визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка заклякається до спадкоємства. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню як обґрунтовані та доведені. На підставі викладеного та ст.16, 328, 392 ЦК України, ст. ст.524, 531, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved