Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такимим, що втратили право на користування житловим приміщенням. Мотивує позов тим, що він є власником будинку по [ADDRESS] . У цьому будинку зареєстровані відповідачі, його колишня дружина та син. [PERSON] з 2016 року за місцем реєстрації не проживає, в селі не з`являється. [PERSON] з грудня 2021 року також не проживає за місцем реєстрації. Формальна реєстрація відповідачів не відповідає фактичним обставинам справи, порушує його права як власника будинку, бо створює неправильне уявлення про склад сім`ї, позбавляє права на отримання субсидії. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Підтвердив обставини, вказані в позовній заяві. Додав, що син [PERSON] зараз проживає в Польщі, там одружився. Повідомляв про відсутність намірів повернетатися в Україну. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом розміщення оголошення про дату, час та місце судового засідання на офіційному веб-сайті Чорнобаївського районного суду. [PERSON] також повідомлявся шляхом направлення СМС-повідомлення на мобільний номер телефону. Причини неявки не повідомили. Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Іркліївської сільської ради, [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечення щодо задоволення позовних вимог відсутні. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] являється власником будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 08 вересня 1988 року ( а.с. 7). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Згідно з ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За нормами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 червня 2017 року у справі №709/775/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8-9). Згідно з довідками Іркліївської сільської ради №230 від 20 грудня 2022 року, №231 від 20 грудня 2022 року, №232 від 20 грудня 2022 року, №233 від 20 грудня 2022 року (а.с. 10-13) [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в будинку зареєстровані колишня дружина [PERSON] , яка за з березня 2016 року за вказаною адресою не проживає. Також в цьому будинку зареєстрований син [PERSON] - [PERSON] , який не проживає в будинку з грудня 2021 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що є сусідом позивача, проживає в будинку, який розташований навпроти будинку [PERSON] . [PERSON] знає, вона його кума. Вона жила з [PERSON] з часу одруження, у с. Степове вони почали проживати з 1988 року. Тоді він з цим подружжям і познайомився. [PERSON] зараз проживає в Італії, там одружилась. Вона виїхала в 2015 чи 2016 році і більше не приїжджала. Їхній син [PERSON] постійно їздив на заробітки. Періодично повертався, а в грудні 2021 року виїхав за кордон та більше в село не приїжджав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона - дружина [PERSON] та надала аналогічні показання. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] з березня 2016 року, відповідач [PERSON] з грудня 2021 року за місцем реєстрації не проживають без поважної причини, не несуть тягар по утриманню майна, не ведуть спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідачів за місцем реєстрації не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (правова позиція ВС України у справі № 6-709цс16). Враховуючи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] на даний час розірваний, суд приходить до висновку, що колишня дружина [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом. [PERSON] хоч і являється членом родини [PERSON] , але понад рік не проживає у будинку з батьком. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як роз`яснено у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. В цьому випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки [PERSON] втратила право користування будинком у зв`язку з тим, що перестала бути членом сім`ї позивача, а [PERSON] не проживає в будинку більше одного року. За таких обставин, враховуючи зазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Враховуючи,\~що позивач\~в позовній\~заяві зазначив,\~що не\~претендує на\~стягнення судових\~витрат,\~суд вказане\~питання не\~вирішує.

Outcome: approved