Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

ТОВ «Будинок Комфорту» 21 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку направило до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди з правом викупу, який надійшов до суду 10 січня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2023 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 12 квітня 2021 року в режимі он-лайн шляхом заповнення [PERSON] в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача, ТОВ «Будинок Комфорту» уклав з [PERSON] договір оренди майна з правом викупу № 1144210412002, за умовами якого ТОВ «Будинок комфорту» зобов`язалось надати відповідачеві у строкове платне володіння та користування майно телевізор LCDtv46-52 Xiaomi Mi TV UHD 4S 50, вартістю 45 522 грн., зі сплатою орендної плати у розмірі 2 529 грн., щомісячно, на строк 18 місяців, до 12 жовтня 2022 року, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього договору. В той же день ТОВ «Будинок комфорту» надіслало відповідачеві об`єкт оренди на підставі транспортної накладної. Відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування майном належним чином не виконувала, внаслідок чого ТОВ «Будинок комфорту» направило їй повідомлення про припинення договору з 11 жовтня 2022 року та про необхідність сплатити загальну вартість об`єкту оренди, яка нею залишена без задоволення. Оскільки заборгованість по договору відповідачем не сплачена, об`єкт оренди не повернутий, станом на 21 грудня 2022 року заборгованість за договором складає 136\~566 грн., яка складається з суми боргу у розмірі 45 522 грн., пені у розмірі 22\~761 грн., штрафу у розмірі 22\~761 грн. та орендної плати у розмірі 45\~522 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 136\~566 грн. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за відсутності представника, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про\~судоустрій і\~статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06\~березня 2022\~року №\~1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, підсудних Приморському районному судові м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевському районному судові м. Маріуполя Донецької області та Першотравневому районному судові Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року між ТОВ «Будинок комфорту» та відповідачем в режимі он-лайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача, був укладений договір № 1144210412002 оренди майна телевізора LCDtv46-52 Xiaomi Mi TV UHD 4S 50, з правом викупу, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п. 2 цього Договору, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Відповідно до п. 2. Договору дані щодо об`єкта оренди, його вартість, строк оренди, розмір помісячного платежу погоджено Сторонами. (а.с. 15). 12 квітня 2021 року позивачем було направлено [PERSON] у її особистий кабінет підтвердження укладання Договору (а.с. 13). Отже, в такий спосіб ТОВ «Будинок комфорту» і [PERSON] уклали в електронній формі договір оренди з викупом, за умовами якого ТОВ «Будинок комфорту» зобов`язалося передати відповідачеві у строкове платне володіння та користування телевізор LCDtv46-52 Xiaomi Mi TV UHD 4S 50 з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди до відповідача на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього договору. У свою чергу [PERSON] зобов`язалася прийняти об`єкт оренди у володіння та користування, а згодом у власність на визначених умовах, а також сплачувати позивачеві орендну плату. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати у розмірі 2 529 грн. здійснюється Орендарем до 12-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладання Договору протягом строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 12 жовтня 2022 року (а.с. 15). ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав та передав вказане майно телевізор LCDtv46-52 Xiaomi Mi TV UHD 4S 50, у тимчасове користування відповідачеві, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 20450372658107 від 12 квітня 2021 року (а.с. 16). Факт вручення (отримання) [PERSON] відправлення за Експрес-накладною № 20450372658107, також підтверджується листом ТОВ «Нова пошта» № 00141 від 12 січня 2022 року (а.с. 16 оберт). Листом від 11 вересня 2022 року ТОВ «Будинок комфорту» направив відповідачеві повідомлення про розірвання договору оренди майна № 1144210412002 від 12 квітня 2021 року з вимогою повернути об`єкт оренди, сплативши орендну плату (а.с. 17 оберт), яку [PERSON] було залишено без задоволення. П. 4 договору оренди майна № 1144210412002 від 12 квітня 2021 року встановлено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню у розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочення орендних платежів. Орендодавець залишає за собою право нараховувати пеню в розмірі, меншому ніж 3 % на власний розсуд. Відповідач свої зобов`язання за договором оренди майна № 1144210412002 від 12 квітня 2021 року належним чином не виконала, у зв`язку з чим, як стверджує позивач, утворилася заборгованість у розмірі 136\~566 грн. (а.с. 5). Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, з неї підлягає до стягнення вартість об`єкту оренди у розмірі 45\~522 грн. та пеня у розмірі 22\~761 грн., а всього 68\~283 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 22\~761 грн. та орендної плати у розмірі 45\~522 грн., суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Так, ТОВ «Будинок Комфорту» обґрунтовує свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду. Правила надання майна в оренду не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи договір найму-продажу. За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору оренди з правом викупу. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, суд приймає до уваги лише умови, викладені безпосередньо в договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду. Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення з [PERSON] вартості об`єкта оренди у розмірі 45 522 грн. призведе до подвійного стягнення вартості набутого нею майна, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованим і також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~481 грн. (а.с. 1). З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1\~240 грн. 50 коп. (68 283 грн. х 2 481 грн. : 136 566 грн. = 1\~240 грн. 50 коп.). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Будинок комфорту» складає 69\~523 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial