Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/0906/82/0440391 від 22 травня 2018 року в сумі 79 169,09 грн та судового збору в розмірі 2 481,00 грн. Позов аргументує тим, що 22 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір №014/0906/82/0440391 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 56 787,93 грн строком на 24 місяці. 12 березня 2019 року кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, строк кредиту збільшено на 7 календарних місяців. Відповідач тривалий час своєчасно не вносила платежі на погашення кредиту та порушувала договірні зобов`язання і станом на 28 травня 2020 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 79 169,09 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49 973,62 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 13 493,05 грн та заборгованості за пенею у розмірі 19 702,42 грн. 28 травня 2020 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-34, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами щодо боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №014/0906/82/0440391 від 22 травня 2018 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Ухвалою від 30 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання 20 лютого 2023 року. Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без їх участі, підтримку позову та згоду на заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена, не подала відзив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового засідання технічним записом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 22 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА Життя" та [PERSON] укладено договір №014/0906/82/0440391 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит у сумі 56 787,93 грн, з яких 51200,00 грн для задоволення власних потреб позичальника, 5587,93 грн на сплату страхового платежу Страховика, строком на 24 місяці за фіксованою процентною ставкою 49,9% річних. Пунктом 10.3 договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов"язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов"язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Зазначений договір був підписаний [PERSON] разом з додатком № 1 та додатком №2 до договору, що свідчить про те, що позичальник погодився на умови надання кредиту, викладених у зазначених документах (а.с. 7-12). Згідно з додатковою угодою від 12 березня 2019 року №014/0906/82/0440391/81-1/30414 до договору №014/0906/82/0440391 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування кредитор та позичальник узгодили збільшити строк кредиту на 7 календарних місяців до 22 грудня 2020 року, та тимчасово на період з 22 березня 2019 року до 21 вересня 2019 року зменшити розмір щомісячного платежу (а.с. 13-15). Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 28.05.2020 заборгованість відповідача перед банком становила 79 169,09 грн, яка складається з: 45 973,62 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 493,05 грн - заборгованість за процентами, 19 702,42 грн -заборгованість за пенею. 28 травня 2020 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-34, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами щодо боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №014/0906/82/0440391 від 22 травня 2018 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] - перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Так як відповідачем відзиву не подано суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту, процентів у визначений договором строк. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитними договором №014/0906/82/0440391 від 22 травня 2018 року підтверджується копіями договору відступлення права вимоги №114/2-34 від 28 травня 2020 року, витягу з Реєстру боржників. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за позикою, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги стст.549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК) з першого дня прострочення та доти, доки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь нового кредитора основного боргу по кредитними договорам та процентів по кредитному договору і пені підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved