Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

11.03.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом з урахуванням уточнення позову від 05.08.2020 року до Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~Група "ТАС",\~ [PERSON] , третя особа: [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що 27.11.2018 року о 15-00 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень. Винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова Група "ТАС" згідно полісу № АМ5912771 від 28.03.2018 року. Позивач з усіма необхідними документами він звернувся до страхової групи та просив здійснити страхове відшкодування, виплачено було 19\~556 грн страхового відшкодування. Згідно звіту від 07.02.2019 року № 011-1/19 вартість відновлювального ремонту автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , складає 64083,93 грн. Висновком експерта встановлено, що з врахуванням коефіцієнту зносу вартість матеріального збитку становить 38632,53 грн, розмір має бути зменшений на величину податку на додану вартість (7726,50 грн), оскільки ремонт автомобіля позивача проводився не у платника податку на додану вартість. Тому зі страховика належить стягнути 11350 грн = 38632,53 грн (розмір завданої шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) -7726,50 грн (розмір ПДВ) - 19556 грн (сплачене страхове відшкодування). На даний час ремонту автомобіль Кіа Серато об`ємом двигуна 1591 см.куб. виготовлявся заводом виробником до 2010 року, знятий з виробництва, що свідчить, що розмір завданої шкоди дорівнює розміру відновлювального ремонту 64083,93 грн. Зношеність автомобіля позивача не повинна враховуватись, і відшкодуванню позивачу підлягає саме вказана сума. З [PERSON] підлягає стягненню сума виходячи з розрахунку: 64083,93 грн. (сума відновлювального ремонту ) - 19556 грн (сплачене страхове відшкодування) - 11350 грн (сума, що підлягає стягненню зі страховика) = 33173,93 грн. Пошкодження автомобіля завдало позивачу душевних страждань, ускладнило життя, через відсутність коштів на ремонт автомобіля неможливо було ним користуватись для вирішення побутових питань, моральну шкоду оцінює 5000 грн. Просить стягнути на користь [PERSON] з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" в рахунок відшкодування майнової шкоди 11350 грн та 2000 грн для відшкодування витрат на проведення експертизи, стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 33177, 93 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн, судовий збір. Відповідач [PERSON] не погодився з позовом, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що звіт від 07.02.2019 року № 011-1/19, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , складено з порушенням вимог чинного законодавства України та після здійснення часткового ремонту автомобіля, у позивача відсутні підстави для застосування ст.1194 ЦК України, оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами завдання моральної шкоди з урахуванням поведінки відповідача [PERSON] , не проводилась психологічна експертиза. У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі на підставі доводів уточненого позову. Ухвалою суду відкрито спрощене провадження, справу призначено до розгляду. Ухвалами суду зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" надати суду у п`ятиденний строк з дати отримання копії ухвали завірені належним чином матеріали страхової справи по сплаті відшкодування за страховим полісом № АМ/5912771, у зв`язку з тривалим невиконанням ухвали суду застосовано до ПрАТ "Страхова Група "ТАС" заходи процесуального примусу, Ухвалою суду у справі призначено автомобільно-товарознавчу експертизу, яка не була виконана у зв`язку з несплатою розрахунку вартості експертизи згідно повідомлення експерта від 14.12.2022 року №3086-22. Ухвалою суду розгляд справи було поновлено після зупинення провадження у справі на час проведення експертизи. В судовому засіданні 16.02.2023 року представник позивача підтримав позов на підставі поданих до суду доказів, просив задовольнити, вказав, що його клієнт немає наміру оплачувати експертизу, не підтримує клопотання про призначення експертизи. Представник позивача додатково пояснив, що на даний час автомобіль Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , частково відремонтовано, проте на час огляду експертом Різниченком В. автомобіля ремонт здійснений не був, що підтверджують фотокартки огляду 06.02.2019 року автомобіля. В судовому засіданні 16.02.2023 року відповідач [PERSON] вказав, на час огляду експертом Різниченком В. автомобіля ремонт вже був частково здійснений, після ДТП автомобіль позивача не міг самостійно рухатись та був евакуйований, третя особа [PERSON] , який експлуатує цей автомобіль сам підтвердив, що автомобіль частково відремонтований, на час проведення дослідження автомобіль вже експлуатувався понад два місяці. Висновок експерта не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, в калькуляції вказані для ремонту частини, які не потребують ремонту, відповідачів не були запрошені для участі при огляді автомобіля. Позивач не\~надав суду\~доказів витрат\~на ремонт автомобіля. Розмір завданої шкоди вірно визначено страховою компанією, спеціаліст якої на відміну від [PERSON] , оглянув автомобіль на другий день після аварії. Позивач отримала страхове відшкодування та не вимагала проведення експертизи. Завдання моральної шкоди позивачем не підтверджено, відповідач пропонував позивачу свою допомогу неодноразово, ввічливо спілкувався з позивачем та третьою особою. Просив відмовити в позові в повному обсязі. Відповідач, Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС", в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач [PERSON] згідно письмових заяв просили провести судове засіданні 17.02.2023 року без їх участі. Третя особа [PERSON] згідно письмової заяви від 17.02.2023 року підтримав вимоги позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2018 року о 15-00 год. по вул. Дніпровській, 229 у м. Павлограді водій [PERSON] , керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду на заборонений сигнал світлофора. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 08.01.2019 року. На момент ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова Група "ТАС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5912771 від 28.03.2018 року. Ліміт відповідальності по майновій шкоді становив 100000 грн та франшиза 0 нуль грн. Власником автомобіля автомобілем Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , є позивач, [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" з повідомленням про вищевказану ДТП, [PERSON] надав всі необхідні документи та просив здійснити страхове відшкодування. Згідно заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 11.12.2018 року, страховик та потерпіла особа, [PERSON] досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 19556 грн. Згідно платіжного доручення від 26.12.2018 року №116013, ПрАТ "Страхова Група "ТАС" було виплачено [PERSON] 19556 грн, яку позивач отримала 27.12.2018 року, що підтвердила в позові та випискою по картковому банківському рахунку, який додано до позову. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду \~\~від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу \~\~\~\~(далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19). Згідно висновку № 011-1/19 від 07.02.2019 року ПП [PERSON] , даний висновок позивач надає як доказ для підтвердження розміру вартості завданої майнової шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , складає 64083,93 грн., вартість матеріального збитку, завданого власниці автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , складає 38632,53 грн. Згідно вказаного висновку величина втрати товарної вартості для даного колісного транспортного засобу не враховується. Водночас пунктом 8.1. Методики визначено, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Додатками до висновку № 011-1/19 від 07.02.2019 року ПП [PERSON] є акт огляду транспортного засобу від 06.02.2019 року, ремонтна калькуляція №1184 від 10.02.2019 року та аркуш перевірки даних №1184 від 10.02.2019 року. В розрахунках визначення розміру завданої майнової шкоди та вартості відновлювального ремонту автомобіля, ПП [PERSON] посилався на вихідні дані калькуляції, при цьому висновок був складений 07.02.2019 року, а калькуляція пізніше - 10.02.2019 року. Після дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2018 року, представником Страховика [PERSON] 28.11.2018 року було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , зафіксовано фактичний пробіг 271816 км. Згідно акту огляду транспортного засобу, складеного представником Страховика [PERSON] 28.11.2018 року та підписаного [PERSON] , зафіксовано характер пошкоджень транспортного засобу марки KIA, модель Cerato, реєстраційний номер [NUMBER] : задній бампер, крило ліве, резина лівого колеса заднього (покришка), двері ліві задні (горловина), кришка люку бензобаку, лівий задній ліхтар, в багажнику обшивка, пройма дверей задніх лівих (перекос), панель задня, підкрилок зад.лівий, панель ліхтаря заднього лівого, диск задній лівий, обшивка багажника, кронштейн заднього бампера лівий, вентиляційний клапан багажн. зад.лів., арка колеса зовнішня, арка колеса внутрішня, підсилювач боковини зад. лівий внутрішн., ричаг задній лівий поздовжній, ричаг задн. лівий поперечний, ступиця колеса заднього лівого, порог лівий, амортизатор, перекіс пройми багажника. Складено 22.12.2018 року страховий акт №35776Р/05/18 та розрахунок страхового відшкодування (додаток до страхового акту). В матеріалах страхової справи міститься ремонтна калькуляція №18774_05 складена 10.12.2018 року. На підставі заяви про страхове відшкодування від 11.12.2018 року власниці транспортного засобу марки KIA, модель Cerato, реєстраційний номер [NUMBER] , було виплачено узгоджена сума страхового відшкодування. Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. При складенні висновку № 011-1/19 від 07.02.2019 року ПП [PERSON] також було оглянуто транспортний засіб та складено акт огляду 06.02.2019 року. Згідно акту огляду транспортного засобу, який склав ПП [PERSON] від 06.02.2019 року, зафіксовано характер пошкоджень, транспортного засобу Kia Cerato, реєстраційний номер [NUMBER] : панель бамперу заднього розбита зліва, ліхтар протитуманний бамперу лівий розбитий, ліхтар задній лівий розбитий, решітка вентиляції ліва розбита, направляюча бамперу заднього ліва розбита, люк заливної горловини баку паливного розбита, панель боковини ліва задня наріжня - злами зі складками та розривами металу в задній та передній частині, панель задня зміщена зліва вперед перекіс пройми кришки багажнику, панель задня злами металу зліва на площі 250х400 мм, панель ліхтаря заднього лівого злами металу по всій площині, панель підлоги задньої злами металу зліва на площі 300х80 мм підсилювача, арка внутрішня колеса заднього лівого вм`ятина в задній частині на площі 200х100 мм панелі внутрішньої лівої, підкрилок задній лівий відбитий, відсутній, фартух колеса заднього лівого відбитий, відсутній, важіль поперечний задньої підвіски зігнутий, важіль колеса заднього лівого колеса задній зігнутий, важіль поперечний задній правого передній зігнутий, важіль поперечний задній правий зігнутий, стабілізатор задньої підвіски зігнутий зліва та справа, колесо заднє ліве розрив боковини шини. Таким чином, при огляді автомобіля ПП [PERSON] не було зазначено таких пошкоджень: двері лівої задньої (горловина), проріз двері лівої задньої (перекіс), диск задній лівий, обшивка багажника, ступиця колеса лівого заднього, амортизатор задній лівий, арка колеса зовнішня. При цьому ПП [PERSON] вказано пошкодження стабілізатора задньої підвіски зігнуто зліва та справа, однак такого пошкодження вказано не було при огляді автомобіля 28.11.2018 року. Після дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2018 року, представником Страховика [PERSON] 28.11.2018 року при огляді пошкодженого транспортного засобу автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , зафіксовано фактичний пробіг 271816 км. На час огляду 06.02.2019 року автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , фактичний пробіг склав 274617 км. Тобто пробіг автомобіля став більше на 2801 км з моменту огляду після дорожньо-транспортної пригоди та на час складення висновку 06.02.2019 року ПП [PERSON] . Згідно показів свідка [PERSON] , наданих в судовому засіданні 02.02.2021 року, після дорожньо-транспортної пригоди 27.11.2018 року автомобіль Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , був евакуйований, оскільки було пошкоджено ходова частина заднього лівого колеса, автомобіль не був на ходу. Після ДТП [PERSON] почав самостійно ремонтувати автомобіль, відмовився від допомоги щодо ремонту, яка була запропонована свідком, сином відповідача, [PERSON] . Згідно п.8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про неможливість врахування як належного та допустимого доказу висновку № 011-1/19 від 07.02.2019 року, складеного ПП [PERSON] , оскільки автомобіль був частково відремонтований, про що свідчить факт того, що автомобіль експлуатувався після ДТП, фактичний пробіг збільшився на 2801 км, хоча після ДТП автомобіль був не на ходу, а також перелік пошкоджень транспортного засобу, зафіксований одразу після ДТП, відрізняється від переліку пошкоджень, відображених ПП [PERSON] , крім того при складенні висновку 07.02.2019 року ПП [PERSON] не міг керуватись калькуляцією для розрахунків суми збитків, оскільки калькуляція складена тільки 10.02.2019 року. Судом за клопотанням позивача було призначено автомобільно-товарознавчу експертизу, яка не була виконана у зв`язку з несплатою позивачем розрахунку вартості експертизи згідно повідомлення експерта від 14.12.2022 року №3086-22. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що не наполягає на проведенні експертизи для визначення розміру збитків, заподіяних власнику автомобіля. Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України). В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано , що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок позивача довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду належних та допустимих доказів. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження розміру майнової шкоди, завданої власниці автомобіля Кіа Серато, державний номер [NUMBER] , а також в підтвердження вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля. Щодо стягнення моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України). Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження завдання саме [PERSON] моральної шкоди, враховуючи поведінку відповідача після дорожньо-транспортної пригоди, пропозиції допомоги, зважаючи на те, що страхове відшкодування було виплачено 27.12.2018 року, тобто вже через місяць аварії, а також зважаючи на те, що автомобіль був частково відремонтований та експлуатувався не позивачем, а третьою особою [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed