Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

07.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що позивач [PERSON] є клієнтом АТ «Універсал Банк». 30.04.2021 року о 20 годині 33 хвилини та о 20 годині 42 хвилини внаслідок обману, з його рахунку, відкрито в АТ «Універсал Банк» на рахунок [NUMBER] , відкритий у ТАСКОМБАНК, було перераховано грошові кошти в сумі 41\~000,00 грн. та 18\~000, 00 грн.. Виявивши такий факт, Позивач звернувся до правоохоронних органів. За його заявою було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 12021255330000745. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12021255330000745 Позивачем було отримано інформацію про особу, на рахунок якої були перераховані кошти з його рахунку. Такою особою є Відповідач [PERSON] . Оскільки грошові кошти з рахунку Позивача на рахунок Відповідача були перераховані без жодних на те підстав, Позивач направив Відповідачеві вимогу про їх повернення. Проте навіть отримання такої вимоги Відповідачем було проігноровано. Телефоном Відповідач підтвердила факт отримання коштів на свою картку, але повертати їх відмовилась. В зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у сумі 59\~000, 00 гривень, а також відшкодувати понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.10.2020 року (а.с.5). Згідно квитанції № Т071-М42Н-К6Т2-В9А1 від 30.04.2021 року, встановлено, що з рахунку [PERSON] відкритого у ТАСКОМБАНКІ було перераховано грошові кошти в сумі 41\~000,00 гривень (а.с.6). Згідно квитанції № ВНЕХ-427Е-ТЕАС-А45В від 30.04.2021 року встановлено, що з рахунку [PERSON] відкритого у ТАСКОМБАНКІ було перераховано грошові кошти в сумі 18 000,00 гривень (а.с.7). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових рішень встановлено, що за заявою [PERSON] було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР №12021255330000745 від 07.05.2021 року (а.с.8). Згідно рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , встановлено що 30.04.2021 року на її рахунок було переведено 41\~000, 00 грн. та 18\~000,00 грн. (а.с.9). Згідно виписки по основному рахунку за період з 30.04.2021 року по 10.05.2021 року від 21.07.2021 року встановлено, що на рахунок [PERSON] було переказано грошові кошти в сумі 41\~000, 00 грн. та 18\~000,00 грн. (а.с. 10). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженкам. Євпаторія, Республіка Крим, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно заяви-договору на укладення Договір про комплексне банківське обслуговування на ім`я [PERSON] було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт (а.с.13-14). Згідно вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів, встановлено, що [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів, в якій він просить останню повернути йому безпідставно отримані кошти в сумі 59\~000,00 грн., оскільки у випадку не повернення коштів він буде змушений звернутись до суду (а.с. 15). Згідно накладної Укрпошти № 02224000485910 встановлено, що на адресу [PERSON] [PERSON] 09.08.2021 року було направлено лист з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів (а.с. 16). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Згідно зстаттею 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першоїстатті 1212 ЦК України, у тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Відповідно до\~частини першої,\~пункту 1\~частини другої\~статті 11,\~частини першої\~та другої\~статті 509\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~До підстав\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція\~це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182 гс 18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Як встановлено судом, на рахунок [PERSON] з рахунку [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 59\~000, 00 грн. без жодних правових підстав. Після того як Позивач направив на адресу Відповідача вимогу на повернення грошових коштів, кошти повернуті в добровільному порядку не були. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення безпідставно отриманих коштів. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 17.05.2021 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8000,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 908,00 грн., який відповідно до положення ч. 1 с. 141\~ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved