Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

04.08.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач життям родини не цікавився та не дбав і навіть не забрав дитину з пологового будинку. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2017 року, малолітню дитину залишено на подальше проживання з матір`ю. Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач життям та здоров`ям дитини не цікавився, донька навіть не пам`ятає свого батька, оскільки відповідач бачив дитину три рази після її народження. Станом на момент звернення до суду з позовом відповідач аліментів не сплачує, участі у виховані дитини не бере, тому, враховуючи ту обставину, що відповідач не бажає спілкуватися з дитино та фактично самоусунувся від батьківського обов`язку щодо участі у вихованні та утриманні дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Крім того, зазначає, що з моменту народження дитини всі витрати по утриманню дитини позивач здійснює одноособово. Дитина відвідує Житомирський дошкільний навчальний заклад №49 і позивач несе витрати по внесенню батьківської плати і додатково оплачує гуртки з підготовки до школи, у тому числі гурток з англійської мови. Також зазначає, що відповідач на постійній основі працює в Польщі та отримує заробітну плату не менше ніж 30000 грн, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити. 04.08.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.13-14). 19.08.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі відкрито провадження та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с19). 02.12.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.33). 13.01.2023 на виконання вимог ухвали суду від 02.12.2022 позивачем подано заяву, у якій позивач просить позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини не розглядати (а.с.40). 17.01.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира призначено судове засідання для розгляду справи №296/4644/22 (а.с.41). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність (а.с.31). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 19.08.2022 та про призначення судового засідання від 17.01.2023 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялася за місцем проживання відповідача (а.с.20-21, 26-27, 46-47). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.24-25). У судові засідання 21.10.2022, 02.12.2022, 10.02.2023 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.48). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.07.2016 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.9). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2017 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю (а.с.11). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 20.01.2020 №10-14/3164 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 15.05.2018 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, позивач змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.8). Згідно довідки Житомирського дошкільного навчального закладу №49 від 31.05.2021 №114 [PERSON] дійсно відвідує Житомирський дошкільний навчальний заклад №49, середню групу №3. Вихователі позитивно характеризують і дитину і маму [PERSON] . Дівчинка регулярно відвідує дошкільний заклад, спокійна, доброзичлива і має розвиток відповідного віку. Завжди чиста, охайна, доглянута. Крім програмних занять відвідує гуртки англійської мови та хореографії. Протягом всього періоду відвідування садочка вихователі жодного разу не бачили і не спілкувалися з батьком дитини. Тісний зв`язок з вихователями тримає [PERSON] (а.с.12). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.29), який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №990 від 16.11.2022 року, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] .. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Outcome: approved