Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що її батько [PERSON] у 1973 році став членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» та отримав ордер №158 на квартиру [ADDRESS] . До складу родини входили: дружина [PERSON] ; донька [PERSON] , яка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; син [PERSON] , який помер [INFO] ; донька [PERSON] (позивачка), яка у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно із довідкою голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець», [PERSON] був членом кооперативу та у 1988 році сплатив пайовий внесок у повному обсязі. Проте, батьком позивачки [PERSON] не було зареєстровано за собою право власності на вказану квартиру, що підтверджується відповіддю КП «Дніпровське міське Бюро технічної інвентаризації» ДМР №12117 від 15.10.2020 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2004 року. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №1062/2004 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом із спадкового реєстру від 05.01.2021 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та його доньки: позивачка [PERSON] та відповідачка (за основним позовом) [PERSON] , які були зареєстровані та проживали разом із спадкоємцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року. Для оформлення спадкових прав, позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В., однак постановою нотаріуса від 02.12.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не було надано документ, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.10.1996 року серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER] від 25.08.1984 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження від 10.03.1960 року серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які з 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя за спільні грошові кошти [PERSON] та [PERSON] придбали в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» квартиру [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м. Відповідно довідки від 08.09.2020 року за №23/2020 у 1988 році було сплачено пайовий внесок у повному обсязі. Довідкою №5/5-159 від 09 вересня 2020 року підтверджується факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , із 16 березня 1973 року по теперішній час . Таким, вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2004 року. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі належну їй частину квартири за адресою [ADDRESS] , вона заповіла своєму онуку - [PERSON] . Із метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяни Олександрівни, однак постановою нотаріуса від 01.09.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] , оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. У жовтні 2004 року року мати позивача [PERSON] також звернулась до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про що було відкрито спадкову справу №1062/2004. Однак, після звернення до вказаної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщини за законом [PERSON] також отримала 24.10.2020 року постанову про відмову, оскільки квартира [ADDRESS] не була офіційно зареєстрована. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив суд: -визнати за померлим [PERSON] , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; -визнати за померлою [PERSON] , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на 4/6 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , треті особи Голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначила, що відповідно до свідоцтва про народження від 10.03.1960 року серія [NUMBER] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 29.07.1955 року серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя за спільні грошові кошти [PERSON] та [PERSON] придбали в ОК «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» квартиру [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. [PERSON] та [PERSON] проживали разом та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , із 16.03.1973 року, що підтверджується довідкою №5/5-159 від 09 вересня 2020 року. [INFO] [PERSON] помер. У жовтні 2004 року після смерті [PERSON] позивачка, [PERSON] звернулась до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що було відкрито спадкову справу №1062/2004. Однак, після звернення до вказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала постанову від 24.10.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки квартира [ADDRESS] не була офіційно зареєстрована. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просила суд: -визнати за померлим [PERSON] , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; -визнати за померлою [PERSON] , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] позов підтримала, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, та не заперечував проти задоволення первісної позовної заяви. Відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] свій позов підтримала, проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечувала, просила розгляд справи провести у її відсутності, про що надала письмову заяву. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкових справ, суд вважає, що первісний позов та зустрічні позови підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.1955 року серії [NUMBER] (а.с.45). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мали двох доньок [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 31.03.1969 року серії [NUMBER] (а.с.109), та від 10.03.1960 року, серії [NUMBER] (а.с.44). 25.01.1973 року [PERSON] Виконавчим комітетом Дніпропетровської міськради депутатів трудящих був виданий ордер №158 на право зайняття житлового приміщення, а саме на квартиру [ADDRESS] , на сім`ю із 5-ти осіб: член ЖБК [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] (а.с.13). Згідно з довідкою від 08.09.2020 року №23/2020 голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редина В.В., [PERSON] був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець», та ним був внесений пайовий внесок у повному обсязі у грудні 1988 року за квартиру [ADDRESS] (а.с.189). Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.04.2004 року серії [NUMBER] [PERSON] помер (а.с.47). Після смерті [PERSON] Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №1062/2004. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та його доньки [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані та проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року (а.с.14). Із метою оформлення своїх спадкових прав, спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. із заявами про прийняття спадщини (а.с.43, 44). Постановами державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 24.10.2020 року та від 02.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно (а.с.123, 125). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.06.2019 року серії [NUMBER] (а.с.73). За життя [PERSON] складала заповіт від 28.04.2018 року, який посвідчений нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., реєстровий №1-418, яким усе належне їй майно заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с.76). Із метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] 27.06.2019 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Т.О. (а.с.70). Крім цього, донька померлої [PERSON] - [PERSON] 27.06.2019 року надала до нотаріуса заяву про відмову від обов`язкової части у спадщині (а.с.79). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Т.О. від 01.09.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно (а.с.90). Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 182 ЦК України\~право власності\~та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч.4\~ст.334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За змістом\~ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення\~ст. 328 ЦК України\~передбачають, що\~право власності\~набувається на підставах, що не заборонені законом.\~Право власності\~вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.128 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року)\~право власності\~у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Відповідно до\~положень ст.384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" за ст. 15Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває\~право власності\~на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Верховний Суд України в листі від 26 травня 2001 року "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" зазначив, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до\~ст. 15 Закону "Про власність", набувають права власності на квартиру (п. 69, 71). Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За змістом ч. 2, 3\~ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п. п. 1 п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подається довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, а також технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Верховний Суд України в постанові від 18 грудня 2013 року в справі № 6-138цс13 висловив правову позицію, в якій, у тому числі, зазначив, що згідно зі\~ст. 15 Закону України "Про власність"\~член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває\~право власності\~на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. За змістом ч. 1\~ст. 17 Закону України "Про власність"\~кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Тобто, виходячи із викладеного вище, до набрання чинності\~ЦК України\~від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 2004 року\~виникнення права\~власності на\~будинки,\~споруди та\~інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації, а наразі набуття права власності на кооперативну квартиру пов`язане лише з повним внесенням пайових внесків на квартиру. Аналогічні висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду у постанові від 19.09.2022 у справі №754/12134/19-ц. Як встановлено судом, [PERSON] отримав квартиру, як член кооперативу. Він, та його дружина вселились в цю квартиру та проживали в ній до моменту своєї смерті. [PERSON] проведена повна сплата пайових внесків за вказане житлове приміщення, що в сукупності підтверджується довідкою від 08.09.2020 року №23/2020 голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редина В.В., та іншими доказами, що були досліджені у судовому засіданні. Таким чином, [PERSON] отримав\~право власності\~на вказану квартиру. Крім цього, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до пункту 1\~розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) зазначений Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності\~ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша\~статті 58 Конституції України) норми\~СК України\~застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми\~СК України\~застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Отже, спірні правовідносини щодо правового статусу квартири регулюються, у тому числі, нормами\~Кодексу про шлюб та сім`ю\~України (далі -\~КпШС України), оскільки вони виникли до 01 січня 2004 року. Відповідно до\~статті 22 КпШС України\~майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі\~статтею 24 КпШС України\~майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Аналогічна норма закріплена у\~статті 57 СК України. Результат аналізу положень зазначених норм дає підстави для висновку про те, що\~стаття 57 СК України\~(стаття 24 КпШС України) визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя. Аналогічні висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.09.2022 у справі №754/12134/19-ц. Крім цього, в\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення міститься у\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок викладений у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17\~(провадження N 14-325цс18). Виходячи з вищезазначених норм права, а також враховуючи те, що квартира набута [PERSON] під час перебування в шлюбі з [PERSON] , суд дійшов висновку, що квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому [PERSON] мала право на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , в порядку визначення частки у спільному майні подружжя. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на\~спадкування\~за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є 1/2 частка квартири [ADDRESS] . До першої черги\~спадкування\~входять: його дружина [PERSON] та його доньки [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, оскільки зареєстровані та проживала разом із спадкоємцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року (а.с.14). Крім цього, спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. із заявами про прийняття спадщини (а.с.43, 44). Таким чином, спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/6 частки квартири [ADDRESS] , після [PERSON] Крім цього, відповідно до частин першої, другої\~статті 1223 ЦК України\~право на\~спадкування\~мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на\~спадкування\~за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вже встановлено судом, [PERSON] складала заповіт від 28.04.2018 року, який посвідчений нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., реєстровий №1-418, яким усе належне їй майно, заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с.76). Спадковим майном у даному випадку є 1/2 частина квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] у спільному майні подружжя, та 1/6 частина вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, спадкоємець за заповітом [PERSON] має право на 4/6 частки квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно з частиною 1\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як зазначено в абзаці 18 пункту 9\~Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину і видачі свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до cт. 16\~ЦК\~та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про\~спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з пунктом 1 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до частини 1\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його\~право власності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову та зустрічних позовних заяв є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому вважає: -визнати за померлим [PERSON] , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; -визнати за померлою [PERSON] , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на 4/6 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, що їх понесла.

Outcome: approved