Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

03.01.2023 позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Череватий П.М. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 21.01.2019 розірвано. За час перебування у шлюбі в них народилось двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Так, 02.01.2019 Полонським районним судом Хмельницької області було видано судовий наказ яким з відповідача на її користь стягувалися аліменти па утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу платника аліментів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.12.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом, з тим, у зв`язку із досягненням старшою дитиною сторін повноліття стягнення аліментів відповідно до вказаного судового наказу було припинено. Водночас, неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] на даний час проживає разом з нею та перебуває на її матеріальному утриманні, при цьому відповідач після спливу строку дії означеного вище судового наказу ухиляється від свого обов`язку матеріально утримувати свого сина. Окрім того, дочка сторін [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття, поступила на навчання до навчально-наукового інституту медсестринства Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України та навчається на денній формі навчання. Таким чином, їх спільна дочка [PERSON] , у зв`язку із навчанням, продовжує потребувати матеріальної допомоги від батька необхідної для оплати харчування, одягу, проїзду, покупки канцелярських товарів, підручників, тощо, однак відповідач у добровільному порядку не бажає надавати таку допомогу. Позивач вказує, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює у 10 Територіальному вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та в змозі надавати відповідну матеріальну допомогу. В той же час, вона на даний час перебуває у новому шлюбі від якого у неї народилося ще двоє дітей, які перебувають на її матеріальному утриманні. Відтак, оскільки стягнення аліментів відповідно до судового наказу було припинено у зв`язку із досягненням старшою дитиною сторін повноліття, а відповідач не бажає у добровільному порядку сплачувати аліменти у будь-якому розмірі, позивач просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даної позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання даної позовної заяви, а також понесені нею судові витрати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.01.2023 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] , із змісту якого вбачається, що останній вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього на її користь по 1/4 частці з усіх моїх доходів на утримання кожної дитини безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що позивач уникає спілкування з ним та не свідомо не бажає вирішувати питання матеріального забезпечення їх дітей без участі суду, що підтверджується тим, що остання знаючи його адресу реєстрації та проживання, в позовній заяві вказала невірні дані. Разом з тим, на даний час він намагається облаштувати своє власне особисте життя. При цьому його дружина є безробітною, та на його утриманні знаходяться двоє літніх непрацездатних батьків, а мати є інвалідом. Окрім цього, власного житла він не має, в той час, як позивач є забезпеченою людиною і в листопаді 2021 року придбала 3-кімнатну квартиру загальною площею 76,5 м у м. Тернопіль, яка перебуває у її одноосібній власності. З приводу посилань позивача на те, що вона перебуває у новому шлюбі, від якого у неї народилося ще двоє дітей, які перебувають на її матеріальному утриманні, зазначає, що у нього немає обов`язку їх утримувати. Також відповідач наголошує, що він бажає і надалі утримувати своїх дітей, проте вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб сина і доньки та таку, що він має можливість сплачувати, суму аліментів у розмірі по 1/6 частині всіх його доходів щомісячно на утримання кожної дитини, що разом становитиме 1/3 частину від його доходів, а враховуючи його заробітну плату розмір аліментів становитиме в середньому 14688 грн. щомісячно на обох дітей, яка на його думку є цілком достатньою. З приводу витрат на правову допомогу зазначає, що позивач є багатодітною матір`ю, а отже мала право скористатись безкоштовною правовою допомогою, однак свідомо цього не зробила і скористалась платними послугами адвоката, а відтак і сплачувати за ці послуги має вона сама. На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволені позову та стягнути із нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, однак не довше ніж до досягнення нею 23-х років, а також стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] адвокат Череватий П.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити у повному обсязі. Також представник позивача заявив, що докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правову допомогу буде подано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2019 у справі 681/1785/18 розірвано. 29.05.2020 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] », що слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29.05.2020 Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області. Судовим наказом Полонського районного суду Хмельницької області від 02.01.2019, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.12.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом, з тим, у зв`язку із досягненням старшою дитиною сторін повноліття стягнення аліментів відповідно до вказаного судового наказу було припинено, що не заперечується сторонами у справі. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 04.02.2021 Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.08.2020 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.12.2022. Відповідно до довідки виданої ПП «Загребелля» №361 від 30.12.2022, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» №5003595126918 від 16.01.2023, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, серія та номер 3453, виданого 11.11.2021 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. Згідно договору про навчання у Тернопільському національному медичному університеті ім. І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України №1 від 14.08.2021, Тернопільський національний медичний університет імені І.Я Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України державної форми власності в особі ректора Корди\~М.М. та [PERSON] та її законний представник [PERSON] , уклали цей договір, предметом якого є навчання у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України. Заклад бере на себе зобов`язання: зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Сестринська справа» за спеціальністю 223 «Медсестринство» для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр»; забезпечити створення належних умов для дотримання правил і норм охорони праці, техніки безпеки і виробничої санітарії відповідно до законодавства. Освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2023. За умовами договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №1 від 20.08.2021, укладеного між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я Горбачевського Міністерства охорони здоров я України державної форми власності в особі ректора Корди М.М. та [PERSON] , для здобувача вищої освіти [PERSON] , цей договір є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Тернопільському національному медичному університеті ім. І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України №1 від 14.08.2021. Предметом договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. Згідно п.п. 1,2 Розділу ІІІ вказаного договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 96 800 гривень Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2021 - 2022 навчальний рік - 24 200 гривень; 2022 - 2023 навчальний рік - 24 200 гривень; 2023 - 2024 навчальний рік - 24 200 гривень; 2024 - 2025 навчальний рік - 24 200 гривень. Як вбачається з довідки 32/22 виданої 08.11.2022 Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, [PERSON] є студентом ІІ курсу навчально наукового інститут медсестринства Тернопільського національного медичного університету імені І.Я Горбачевського МОЗ України та навчається на денній формі навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, освітня програма «Сестринська справа». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 19.04.2019 у Полонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 26. [PERSON] , [INFO] має право на пільги передбачені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданим 24.11.2016 Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України. Згідно довідки № 232 від 17.01.2023 виданої 10 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, [PERSON] , проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в 10 територіальному вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України з 18.12.1996. Відповідно до довідки про доходи № 3 від 17.01.2023 виданої 10 Територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України [PERSON] працює у 10 ТВУЗ Держспецзв`язку на посаді військовослужбовця. За період з липня 2022 року по грудень 2022 року отримав: грошове забезпечення у розмірі 168\~379, 50 грн, з них 30\~308,31 грн податок з доходів фізичних осіб; інші нарахування у розмірі 202\~323,16 грн, з них 36\~418,16 грн податок з доходів фізичних осіб. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] виданого Службою безпеки України 13.01.1994, [PERSON] призначено пенсію за вислугу 25 років, згідно з законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та членів їх сімей з 01.01.1994. Згідно посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи довічно. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Окрім цього, згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.2 ст. 182 СК України). У відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 183\~СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати спільних з позивачем дітей, однак сторони не можуть досягти згоди, щодо розміру такого матеріального утримання. Матеріалами підтверджено справи, що [PERSON] , [INFO] є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я Горбачевського МОЗ України на стаціонарній формі навчання, при цьому самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд зауважує, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала б при сумісному проживанні з обома батьками. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває безробітна дружина, оскільки даний факт не підтверджений матеріалами справи, зокрема позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що його дружина є непрацездатною особою внаслідок інвалідності чи з інших причин, внаслідок чого позбавлена можливості влаштуватись на роботу та отримувати дохід, який використовуватиметься на потреби сім`ї. Так само, суд не бере до уваги посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки жодних доказів здійснення такого утримання, як і його необхідності відповідач суду не надав. Також суд відхиляє твердження відповідача про достатність стягнення аліментів у розмірі по 1/6 частині всіх його доходів щомісячно на утримання кожної дитини, що разом становитиме 1/3 частину від його доходів, оскільки з наданої відповідачем довідки про доходи вбачається, що відповідач є військовослужбовцем та його доходи складаються з грошового забезпечення та інших нарахувань, які не мають стабільного характеру, а відтак їх розмір за минулий період не може враховуватися судом при визначенні частки аліментів, які будуть стягуватися на утримання дітей. Положеннями ст.\~191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, та права дітей на належне матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.01.2023 і досягнення дитиною повноліття, а також дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 03.01.2023 і до завершення навчання, але не довше як до досягнення нею 23 річного віку. При цьому, суд зауважує, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог ч. 6 статті 141 ЦПК України, оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судових витрат, такі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved