Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позові посилається на те, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.02.2018 шлюб між нею та відповідачем було розірвано, також вирішено стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Вказує, що відповідач не сплачує аліменти, не приймає будь якої участі у вихованні дитини, наразі наявна заборгованість зі сплати аліментів. Також позивачка зазначає, що на даний час не працює та здійснює догляд за дитиною самотужки, а тому її матеріальний стан не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний розвиток дитини, яка потребує значних витрат на одяг, харчування, медичний догляд, шкільне приладдя. Також у своєму позові позивач вказує про те, що їй стало відомо про те, що відповідач проходить службу у Збройних силах України, а тому отримує стабільний дохід і має можливість сплачувати аліменти. Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 1500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 1-17). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.02.2023, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом [PERSON] та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 16 лютого 2023 року, про що повідомлено сторони (а.с.20). Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. В судове засідання позивач не з`явилася, проте скерувала 14.02.2023 до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, жодних клопотань не скерував, поважних причин неявки не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що заочним рішенням Садгірського районного суду м.\~Чернівці від 01.02.2018, яке набрало законної сили 05 березня 2018 року, задоволено позов [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на користь [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , аліменти в сумі 1500 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2017 року до досягнення повноліття [PERSON] . Також цим же рішенням розірвано шлюб між сторонами та вирішено питання судових витрат у справі (а.с.8-11). Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 17 вересня 2008 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Також до матеріалів справи долучено копію Постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2018, згідно якої на підставі виконавчого листа № 726/1880/17, виданого Садгірським районним судом м. Чернівці 01.02.2018, відкрито виконавче провадження № 56985603, щодо стягнення аліментів з [PERSON] (а.с.17). Згідно даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 18.01.2023, у боржника [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої становить 92\~650 гривень (а.с.12-16). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також слід зазначити, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13). Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ\~ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд при розгляді вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, дитина підросла, а отже потребує більших затрат на утримання та виховання, а тому попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. При цьому, обов`язок батьків утримувати дитини є рівним та покладається як на матір дитини, так і на батька дитини. Натомість наразі мати не працює, а тому її матеріальний стан погіршився, самостійно займається вихованням та утриманням дитини, а батько (відповідач), згідно долучених довідок, аліменти на утримання сина не сплачує, проте є особою працездатного віку, згідно пояснень позивачки проходить службу в ЗСУ, отримує стабільний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу сину. З огляду на викладене, з врахуванням того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання,

Outcome: approved