Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», найменування якого 20.06.2019 змінено на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі за текстом - відповідач), третя особа: [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] ), про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 340040а7км від 09.10.2017 року (надалі за текстом - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] , 2008 року випуску (надалі за текстом - застрахований ТЗ). За умовами Договору страхування, відповідач взяв на себе зобов`язання компенсувати прямі збитки та додаткові витрати, які є наслідком подій за такими страховими ризиками як викрадення, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збитки внаслідок інших подій. Вигодонабувачем за Договором страхування було визначено власника застрахованого ТЗ - [PERSON] , якою 18.04.2018 року було видано на користь позивача нотаріально завірену довіреність з правом отримувати страхові виплати. 29.11.2017 року в м. Києві по пр. Ватутіна 2Т на нижньому паркінгу ТЦ «Скаймол» відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю нерухомого застрахованого ТЗ та невстановленого транспортного засобу під керуванням невідомого водія, який залишив місце пригоди. Позивач під час ДТП присутнім не був, згідно пояснень очевидця на місті події, зафіксованих працівниками поліції, вантажний автомобіль Мерседес 308, виконуючи рух заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований застрахований ТЗ. Внаслідок ДТП застрахованому ТЗ було завдано механічних пошкоджень. На виконання умов Договору страхування позивачем було належним чином повідомлено відповідача про настання страхового випадку та надано весь необхідний пакет документів для підтвердження обставин страхового випадку, в тому числі, заяву від 14.12.2017 року, в якій позивач надав письмові пояснення щодо розшуку невстановленого автомобіля. Листом від 29.12.2017 року відповідач повідомив позивача, що згідно Висновку № 0276 експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень, складеного ТОВ «Експертна компанія «Індекс» на замовлення відповідача (надалі за текстом - Висновок № 0276), конструктивні елементи задньої частини кузова застрахованого ТЗ не могли зазнати механічних пошкоджень в рамках пригоди, місце та бставини якої наведені у заяві про настання страхового випадку. У зв`язку з цим, відповідач зазначив, що позивачем було надано відомості, що прирівнюються до надання неправдивої інформації щодо факту або обставин випадку, а тому, у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено. Позивач вважає, що Висновок № 0276 складений на підставі суперечливих та вибіркових даних та є необ`єктивним, недостовірність наданої позивачем інформації не доведена відповідачем, а відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною та безпідставною. У зв`язку з цим, звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 232 026,94 грн, пеню за 138 днів прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 202,98 грн та судовий збір. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року справу за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа: [PERSON] , про стягнення суми страхового відшкодування передано на розгляд до Подільського районного суду Києва за підсудністю Ухвалою Подільського районного судом міста Києва 04 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.03.2019 року судом отримано відзив представника відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідачем на підставі Висновку № 0276 виявлено надання позивачем неправдивої інформації про факт і обставини настання пошкоджень застрахованого ТЗ, що, відповідно до умов Договору страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Оскільки позивачем було подано позов про стягнення страхового відшкодування, відповідачем було замовлено у судового експерта Автономова М.В. проведення дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень застрахованого ТЗ. Висновком експерта Автономова М.В. № 0333 за результатами проведення експертизи (надалі за текстом - Висновок № 0333) встановлено, що пошкодження конструктивних елементів задньої частини застрахованого ТЗ з причин, викладених у дослідницькій частині висновку, не могло статися внаслідок наїзду на нього транспортного засобу зазначеного в поясненнях, в рамках пригоди, місце та обставини якої наведені у заяві про настання страхового випадку. Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що в разі відсутності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, розрахунок страхового відшкодування становив би 44 419,47 грн відповідно до розрахунку страхового відшкодування та калькуляцій вартості відновлювального ремонту. З огляду на вищевикладене, відповідач просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог. 18.12.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що Висновок № 0276 та Висновок № 0333, на які посилається відповідач, були виконані однією особою. Висновки є нелогічними та необґрунтованими, складені на підставі обмежених даних, які надав відповідач, та містять категоричні судження без належного аргументування і не доводять надання позивачем неправдивих відомостей. В судовому засіданні 20.12.2019 року представником позивача заявлено клопотання, про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи, яке мотивоване усуненням протиріч щодо обставин пригоди. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо призначення експертизи. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року призначено по справі судову транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1.Чи відповідають пошкодження застрахованого ТЗ обставинам, які наведені у повідомленні про настання події, що має ознаки страхового випадку, з технічної точки зору? 2. Чи міг утворитись комплекс пошкоджень застрахованого ТЗ за обставин, які наведені у повідомленні про настання події, що має ознаки страхового випадку, з технічної точки зору? Проведення експертизи доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (м. Київ , вул. Смоленська, 6). Представником відповідача в судовому засіданні 20.12.2019 року подано клопотання про заміну з 20.06.2019 року найменування відповідача на «приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», яке було долучено судом до матеріалів справи. 27.01.2020 року судом отримано заперечення представника відповідача щодо відповіді на відзив. Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року залишено без змін. 26.07.2022 року до суду надійшов Висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 02.06.2022 року № 17507/20-52 (надалі за текстом - Висновок експерта № 17507/20-52). В судовому засіданні 14.11.2022 року представником відповідача заявлено клопотання про виклик судового експерта Крилова Є. в судове засідання для надання усних пояснень щодо Висновку експерта від 02.06.2022 року № 17507/20-52. Протокольною Ухвалою суду від 14.11.2022 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик судового експерта в судове засідання для надання усних пояснень. 14.11.2022 року представник відповідача подав письмові заперечення щодо Висновку експерта № 17507/20-52, в яких зазначив, що даний Висновок експерта не відповідає вимогам до доказів, які встановлені положеннями ЦПК України та вимогам, встановленим для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи. Так, на думку сторони відповідача судовий експерт самостійно, без отримання дозволу суду, прийняв рішення не проводити огляд автомобіля та вирішив долучити до матеріалів справи фотоматеріали, отримані від представника позивача. Крім того, під час проведення дослідження судовим експертом самостійно вибрано вихідні дані щодо обставин пошкодження застрахованого ТЗ. З цих підстав відповідач вважає, що Висновок експерта № 17507/20-52 не відповідає вимогам достовірності, допустимості, достатності та належності. Представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача та його представника. Представником відповідача неодноразово подавались до суду клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів або про відкладення судового засідання. Дані клопотання мотивувались тим, що один з представників відповідача не має можливості взяти участь в судовому засіданні, оскільки був змушений в терміновому порядку виїхати за межі Київської області, а представник відповідача, який перебуває в місті Києві, не зможе взяти участь в засіданні, у зв`язку з участю в судовому засіданні в іншому суді. Чергове клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було подано щодо судового засідання, призначеного на 16.02.2023 року. Ухвалою суду від 14.02.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача у зв`язку з відсутністю технічної можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції через об`єктивні причини, які не залежать від суду. 15.02.2023 представник відповідач надіслав засобами електронної пошти клопотання про відкладення судового засідання. Клопотання мотивував тим, що він не має можливості взяти участь в судовому засіданні, оскільки був змушений в терміновому порядку виїхати за межі Київської області, а представник відповідача, який перебуває в місті Києві, не зможе взяти участь в засіданні, у зв`язку з участю в судовому засіданні в іншому суді. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце засідання повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29.11.2017 року о 22 год. 25 хв. в м. Києві по пр. Ватутіна 2т (нижній паркінг) сталася ДТП за участю застрахованого ТЗ та автомобіля, що зник з місця пригоди, що підтверджується схемою місця ДТП та додатком до нею. Внаслідок ДТП застрахованому ТЗ було завдано механічних пошкоджень (т. 1, а.с. 19-20). 09.10.2017 року між позивачем як страхувальником та відповідачем як страховиком було укладено Договір страхування, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим ТЗ. Відповідно до п. 9 Договору страхування, відповідач взяв на себе зобов`язання компенсувати прямі збитки та додаткові витрати, які є наслідком подій за такими страховими ризиками як викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій (т. 1, а.с. 11-18). [PERSON] є власником застрахованого ТЗ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , а також вигодонабувачем за Договором страхування (т. 1, а.с. 30). 18 квітня 2018 року [PERSON] видана нотаріально посвідчена довіреність на користь позивача з правом отримувати страхові виплати, відповідно до якої позивач отримав право на отримання страхового відшкодування за Договором страхування (т. 1, а.с. 10). Письмовою заявою, поданою 14.12.2017 року директору департаменту врегулювання збитків відповідача, позивач повідомив, що на місці ДТП, яке трапилось 29.11.17 біля 22:00 на нижньому паркінгу ТЦ «Скаймолл» за адресою м. Київ, вул. Генерала Ватутіна, 2Т ним проводився огляд на наявність камер відеоспостереження з метою встановлення винуватця ДТП. За результатами огляду відео відсутнє, невідомий транспортний засіб (Мерседес 308), не знайдено, водія не встановлено, номер автомобіля також не встановлено (т. 1, а.с. 21). Департаментом патрульної поліції УПП в м. Києві листом від 18.07.2018 року № Е-7120, Е-7324/41/11/5/02-2018 повідомлено позивача, що під час огляду місця ДТП не встановлено камер зовнішнього спостереження, які б могли зафіксувати вказану подію. Опитаний на місці свідок, номерних знаків автомобіля, який з місця події, не запам`ятав (т. 1, а.с. 45). Відповідач звернувся до ТОВ «Експертна компанія «Індекс» для проведення дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень застрахованого ТЗ, за результатами якого 19.12.2017 експертом Автономовим М.В. складено Висновок № 0276 (т. 1, а.с. 90-99). Листом від 29.12.2017 року відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.30.5.3, 30.5.6, 30.5.23 Договору (т. 1, а.с. 37). Згідно з рахунком № 00631/0000000596 ТОВ «Ніко центр Київ» від 24.01.2018 року. вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ становить 235 401,94 грн (т. 1, а.с. 22). Експертом Автономовим М.В. за результатами проведення експертизи з дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень застрахованого ТЗ складено Висновок № 0333, який долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву (т. 1, а.с. 103-110) За результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, призначеної Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року, 02.06.2022 року експертом Криловим Є.С. складено Висновок експерта № 17507/20-52 (т. 2, а.с 101-105). Статтею 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За визначенням статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування»). Так, на виконання умов Договору страхування позивачем було належним чином повідомлено відповідача про настання страхового випадку та надано документи на підтвердження обставин, за яких відбулося пошкодження застрахованого ТЗ. Відповідно до п. 26.3 Договору страхування, відповідач має право перевіряти достовірність повідомленої Страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання Страхувальником умов Договору та Правил. Пунктом 30.5 Договору страхування передбачено право відповідача відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо позивач надав відповідачу неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання на запит відповідача відомостей, які не відповідають дійсності, по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин. З метою перевірки можливості виникнення пошкоджень відповідачем було замовлено проведення дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень вищевказаного автомобіля. Відповідно до змісту Висновку № 0276, складеного експертом Автономовим М.В. за результатами дослідження, пошкодження конструктивних елементів задньої частини застрахованого ТЗ не могло статися внаслідок наїзду на нього транспортного засобу зазначеного позивачем типу, в тому числі вантажного мікроавтобуса Mercedes (або його модифікацій) в рамках пригоди, місце та обставини якої наведені у заяві про настання страхового випадку. Складений тим же експертом на замовлення відповідача Висновок № 0333, який було долучено до відзиву на позовну заяву, містить такі ж висновки щодо неможливості пошкоджень застрахованого ТЗ за обставин, наведених у заяві про настання страхового випадку. На підставі Висновку № 0276 надані позивачем відомості про обставини пошкодження застрахованого ТЗ було визнано відповідачем такими, що прирівнюються до надання неправдивої інформації щодо факту або обставин випадку. У зв`язку з цим, з урахуванням п.п. 30.5.3, 30.5.6, 30.5.23 Договору страхування, відповідач прийняв рішення про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та здійснення виплати страхового відшкодування, про що було повідомлено позивача. Оцінюючи надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд зазначає, що позивач не був безпосереднім учасником або очевидцем ДТП, а інформація про обставини настання страхового випадку була отримана повідомлена незацікавленими особами та зафіксована працівниками поліції. Судом також не встановлено, що позивач у повідомленні про настання страхового випадку допустив суб`єктивну інтерпретацію відомостей, яка може розглядатися як завідомо неправдива. Таким чином, враховуючи, що позивач не є безпосереднім джерелом інформації про обставини настання страхового випадку суд вважає необґрунтованим визнання такої інформації неправдивою лише на підставі Висновків № 0267 та № 0333, оскільки доказів, які могли б безпосередньо свідчити про інші обставини виникнення пошкоджень застрахованого ТЗ, відповідачем не надано. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження надання позивачем неправдивої або недостовірної інформації про обставини настання страхового випадку. Оцінюючи докази, суд бере до уваги Висновок експерта № 17507/20-52 за результатами проведення призначеної Ухвалою суду судової транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого, з технічної точки зору пошкодження застрахованого ТЗ можуть відповідати обставинам, які наведені у повідомленні позивача про настання події, що має ознаки страхового випадку, не можна виключати, що ці пошкодження дійсно могли утворитись при заявлених обставинах, а саме при нерухомому стані застрахованого ТЗ та рухомому стані іншого транспортного засобу. При цьому, судом було задоволено клопотання сторони відповідача про виклик судового експерта в судове засідання для надання усних пояснень. Експерт Крилов Є.С. на виклик суду з`явився в судове засідання, проте, сторона відповідача явку свого представника в зазначене судове засідання не забезпечила, не скориставшись своїм правом задати експерту питання щодо Висновку експерта від 02.06.2022 року № 17507/20-52 та отримати роз`яснення. Таким чином, суд приходить до висновку що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є безпідставною, а отже, страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі, який визначається умовами Договору страхування. Згідно з п. 29.12 Договору страхування, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається відповідачем, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 29.13 Договору). Відповідно до умов п. 29.13 Договору страхування, при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 15 Договору умов. Розділом 15 Договору страхування, погоджено сторонами визначати розмір збитків на базі СТО за вибором позивача. Згідно з п. 29.13.2. Договору страхування, при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО за вибором позивача. Згідно з Рахунком №00631/0000000596 авторизованої СТО за вибором Позивача ТОВ «Ніко центр Київ» від 24.01.2018 року, розмір вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ становить 235 401,94 грн. Суд не бере до уваги складену відповідачем ремонтну калькуляцію та рахунок СТО, оскільки вони суперечать умовам Договору страхування. Відповідно до п. 10.2 Договору страхування, франшиза за збитки внаслідок ДТП становить 0,50 % від страхової суми, встановленої на відповідний період дії Договору. Оскільки страхова сума, визначена в п. 11 Договору страхування, становить 675 000,00 грн, розмір франшизи дорівнює 3 375,00 грн. Таким чином, суд виходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 232 026,94 грн., що відповідає різниці між розміром вартості відновлювального ремонту згідно рахунку СТО (235 401,94 грн) та франшизою (3 375,00 грн). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за неналежне виконання умов договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Стаття 992 ЦК України передбачає, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом Відповідно до п. 33.1 Договору страхування, відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про безпідставну відмову у виплаті страхового відшкодування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 3 202,98 грн за період з 02.01.2018 року по 19.07.2018 року, тобто за 138 робочих днів прострочення. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 352,31 грн.

Outcome: approved