Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У квітні\~2021\~року АТ\~ «Укирсиббанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11111593000 від 26.01.2007 року, в сумі 21 580,55 дол. США та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги АТ «Укирсиббанк» обґрунтовував тим, що між позивачем та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №11111593000 від 26.01.2007 року, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 195\~750,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повертати наданий кредит щомісяця у терміни та розмірах, встановлених графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку у повному обсязі не пізніше 26.01.2022 року та щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,8% річних. Відповідно до п. 9,5 кредитного договору строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та пені, у разі їх нарахування. В якості забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] за кредитним договором було укладено договір поруки №90997 від 26.01.2007 року між банком та [PERSON] та договір поруки №91023 від 26.01.2007 року між банком та [PERSON] . У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, виникла прострочена заборгованість та банк звернувся із позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 24.12.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва по справі 2-1941/10 було ухвалено рішення про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 239\~346,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року еквівалентно 1899 862,54 грн. Вказаним судовим рішенням встановлені факти наявності договірних правовідносин між банком та відповідачами, отримання відповідачем [PERSON] кредиту та обов`язку повернення кредитних коштів та сплати процентів на умовах кредитного договору у іноземній валюті у доларах США встановлено факт не виконання кредитних зобов`язань та наявність заборгованості за кредитним договором станом на 23.11.2010 року. Після набрання рішенням суду законної сили були отриманні виконавчі листи та направлені на виконання до органів ДВС. [PERSON] помер. Рішення Голосіївського райсуду м. Києва від 24.12.2020 року залишається не виконаним. Як доказ наявності заборгованості за кредитним договором та невиконання рішення суду, надається розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 16.04.2021 року, який сформований шляхом витягу з електронних облікових систем банку та перенесення на паперові носії. Враховуючи те, що виконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову». За прострочення виконання кредитного зобов`язання, несплати боргу за рішенням суду відповідачі повинні сплатити 3% річних від суми 239\~346,73 дол. США за 3 роки, що передують подачі позову, у розмірі 21\~580,55 дол. США. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2021 року прийнято до свого провадження вказану справу, відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче судове засідання (а.с. 49). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с. 106). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позов просив задовольнити (а.с. 122-123). [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлялися про розгляд справи за останнім відомим місцем проживання (а.с. 96, 98, 120-121) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України (а.с. 110-111), суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що 26.01.2007\~року між\~АТ «Укрсиббанк»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№11111593000,\~за умовами\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~розмірі 195\~750,00\~доларів США,\~а [PERSON] \~зобов`язався повертати\~наданий кредит\~щомісяця у\~терміни та\~розмірах,\~встановлених графіком\~погашення кредиту,\~але у\~будь-якому\~випадку у\~повному обсязі\~не пізніше\~26.01.2022\~року та\~щомісяця сплачувати\~відсотки \~за користування\~кредитом у\~розмірі 11,8%\~річних (п. 1.1., 1.3 кредитного договору) (а.с. 15-18). Кредит надається Відповідачу для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника), а саме: Іпотечний кредит (п. 1.4. кредитного договору). У забезпечення виконання зобов`язань Відповідачем за даним договором Банком приймається застава нерухомості житлового будинку та земельної ділянки загальною площею, 150, 60 кв.м. та 0,1223 га, за адресою [ADDRESS] та є власністю [PERSON] (п. 2.1. кредитного договору). За порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредитом та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті: пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. (п. 7.1. кредитного договору). 26.01.2007 року було укладено Договір поруки №90997 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] (а.с. 22). 24.12.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва по справі 2-1941/10 було ухвалено рішення про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 239 346,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року еквівалентно 1899 862,54 грн. (а.с. 23-25). Відповідно до розрахунку банку 3 % річних за три роки: з 16.04.2018 року по 16.04.2021 року 239\~346,73 дол. США: 365 х 1097 днів прострочення = 21\~580,55 дол. США \~ \~ \~ \~За змістом положень статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до частини першої статті\~598 ЦК України\~зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття\~599 ЦК України). Відповідно до статті\~611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою статті\~625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині другій статті\~625 ЦК України\~зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. За змістом статей\~524,\~533 - 535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Таким чином, відповідачі мають грошове зобов`язання перед позивачами, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2010 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №11111593000, яке набрало законної сили та підлягає виконанню. Згідно із частиною першою\~статті 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду (частина третя статті 129 Конституції України). З огляду на те, що відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до\~статті 625 ЦК України. Така позиція суду узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором №11111593000, яке боржники не виконали, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Суд враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах N 910/16945/14 та N 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі N 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах N 905/2324/17 та N 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі N 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3 % річних за невиконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2010 року, підлягають до задоволення, а з відповідачів солідарно підлягає стягненню 3 % річних в загальному розмірі 21\~580,55 дол. США за останні три роки з 16.04.2018 року по 16.04.2021 року. Згідно положень ст. 141 ЦПК України солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9\~056,80 грн.

Outcome: approved