Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить зобов`язати [PERSON] здійснити певні дії, а саме здійснити демонтаж самовільно збудованого металевого гаража за адресою: [ADDRESS] , встановленого на земельній ділянці, що належить йому [PERSON] на праві приватної власності та стягнути на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що він [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 23.05.2013 є власником земельної ділянки площею 0,005 га для будівництва індивідуального гаража з кадастровим номером 1825655100:03:003:0312, що знаходиться в [ADDRESS] . В кінці 2015 року [PERSON] без отримання будь-якого дозволу з його сторони самовільно встановив на належній йому земельній ділянці металевий гараж. На його прохання знести самовільно встановлений гараж, відповідач відмовляється. Для вирішення даного питання він звернувся із заявою до Черняхівської селищної ради для вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановленого металевого гаража. 22.01.2016 його заява була розглянута постійною комісією селищної ради з питань землекористуваня, охорони навколишнього природного середовища та внесено акт, яким запропоновано відповідачу звільнити з його приватизованої ділянки тимчасовий металевий гараж в місячний строк. Однак відповідачем гараж недемонтовано, будь-які його звернення про знесення гаража відповідач ігнорує. Такі дії відповідача порушують його права як власника вільно користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання 30.01.2023 не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відзив на позов відповідач не подавав. Представник відповідача у судовому засіданні, яке мало місце 17.02.2020 позов не визнав. Представник третьої особи Черняхівської селищної ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи має місце заява про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, щодо рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так пунктами 3, 4, 8\~ ч.2 ст. 16 ЦК України\~визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено,\~що[PERSON] , позивач по справі, є власником земельної ділянки площею 0,005 га, кадастровий номер 1825655100:03:003:0312, за цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів. Адреса об`єкта нерухомого майна земельної ділянки є [ADDRESS] . Належність на праві власності такої земельної ділянки [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.05.2013, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягом з Державного земельного реєстру про земельну ділянку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6,7, 23,24). На належній [PERSON] земельній ділянці [PERSON] , відповідач по справі, у 2015 році без дозволу позивача як власника самовільно встановив металевий гараж. Відповідно до акту, складеного постійною комісією Черняхівської селищної ради 22.01.2016 року, встановлено, що [PERSON] дійсно встановив металевий гараж на приватизованій земельній ділянці площею 0,005 га, призначеної для будівництва індивідуального гаража, що належить гр. [PERSON] та запропоновано [PERSON] звільнити земельну ділянку [PERSON] в місячний термін (а.с.8). У встановлений строк відповідачем не звільнено земельну ділянку. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені положеннями цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно ч.4 ст 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначені обставини позивачем в поданому позові щодо самовільного будівництва відповідачем металевого гаража на належній йому на праві власності земельній ділянці доведені належними, допустимими та достатніми доказами та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді. Отже, відповідач самовільно здійснив будівництво на земельній ділянці, належній на праві власності позивачу, тому таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права власника земельної ділянки, підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованого металевого гаража та приведення земельної ділянки у попередній стан, тобто без самовільно збудованого об`єкту. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає задоволенню. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору у сумі 704,80 грн. Доказів, понесення позивачем інших судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень, які слугували б їх стягненню, позивачем не надано, заяви про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення не подано. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved