Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду із позовною заявою про стягнення солідарно з першого відповідача [PERSON] , другого відповідача [PERSON] , третього відповідача [PERSON] , заборгованості в сумі 31 098,30 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.03.2008 року між позивачем Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (Код ЗКПО 33142091) в особі виконавчого директора, [PERSON] і позичальником - відповідачем №1 [PERSON] , поручителем - відповідачем № 2 - [PERSON] та поручителем відповідачем № 3 - [PERSON] був укладений договір кредиту-поруки №10/1, згідно якого отримано кредитні кошти в розмірі 25\~000,00 грн. (річний процент - 45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці, з 05.03.2008 року по 04.03.2010 року. Кредитна заборгованість станом на 03.03.2020 року згідно договору кредиту поруки 103/1 від 05.03.2008 року становить 31 098, 3 гривень з них: по тілу кредиту 19 813,02 грн., по відсотках за користування кредитом 11285,28 грн., (згідно планової дати закриття відсотки зупинені). Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення боргу за договором кредиту-поруки. За ухвалою від 07.04.2020 року судом було відкрито провадження у справі та вирішено питання розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні 02.03.2021 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки ухвала про витребування доказів була виконана позивачем та представник позивача регулярно подає клопотання про відкладення розгляду справи через корона вірус, що свідчить про бажання приймати участь у розгляді цієї справи, тому суд не вбачає жодних обґрунтованих підстав для залишення позову без розгляду. 22.10.2020 року до суду надійшло клопотання від першого відповідача - [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису у оригіналі договору кредиту поруки від 05.03.2008 року №103/1 та поставити на її вирішення наступні питання: 1.Чи виконаний підпис в оригіналі Договору кредиту поруки № 103/1 від 05.03.2008 року, укладеному між громадянином України [PERSON] та Ужгородською філією № 1 Кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І., громадянином [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , місце реєстрації та фактичне місце проживання: [ADDRESS] , чи іншою особою? Проведення експертизи доручити Закарпатському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України, що знаходиться за адресою: 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, Слов`янська набережна, 25. В судовому засіданні 02.03.2021 року перший відповідач підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити. Судом було проведено відбирання експериментальних зразків підпису першого відповідача [PERSON] у судовому засіданні 03.03.2021 року на 15 аркушах. За ухвалою від 28.09.2020 року судом також було витребувано за клопотанням першого відповідача [PERSON] від Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (88000 ,м. Ужгород, вул. Фединця, 62, код ЄДРПОУ 25438482) оригінал договору кредиту-поруки № 103/1 від 05.03.2008 року, який було укладено між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І і позичальником - [PERSON] , поручителем [PERSON] та поручителем [PERSON] . Вищезазначені вимоги суду були виконані повністю, суду наданий оригінал договору кредиту-поруки №103/1 від 05.03.2008 року. Перший відповідач також надав суду вільні зразки підпису, а саме: договір № 2 про надання телекомунікаційних послуг від 02.01.2012 року (а.с. 114-119), трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 05.08.2016 року (ас 120 121), наказ № 2 від 04.08.2016 року СПД Мигаль О.М. (а.с. 122). За ухвалою від 03.03.2021 року судом було задоволено клопотання першого відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи; призначено у справі № 308/2254/20 криміналістичну почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлене наступне запитання: 1.Чи виконаний підпис в оригіналі Договору кредиту поруки № 103/1 від 05.03.2008 року, укладеному між громадянином України [PERSON] та Ужгородською філією № 1 Кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І., громадянином [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , місце реєстрації та фактичне місце проживання: [ADDRESS] , чи іншою особою? Проведення експертизи доручено Закарпатському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України, що знаходиться за адресою: 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, Слов`янська набережна, 25. Провадження у справі зупинено. 05\~квітня 2021\~року на\~адресу Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~надійшло клопотання\~експерта Закарпатському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України № СЕ-19/107-21/2669-ПЧ від 29.03.2021 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для складання висновку експерта. Проте,\~05\~квітня 2021\~року на\~адресу Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~надійшло клопотання\~експерта Закарпатському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України № СЕ-19/107-21/2669-ПЧ від 29.03.2021 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для складання висновку експерта. За ухвалою від 08.04.2021 року судом було поновлено провадження у справі № 308/2254/20. За заявою від 17.01.2022 року першим відповідачем було подане повторно клопотання про призначення у цій справі почеркознавчої експертизи на вирішення якої він просить суд поставити наступне запитання: Чи виконаний підпис в оригіналі Договору кредиту поруки № 103/1 від 05.03.2008 року, укладеному між громадянином України [PERSON] та Ужгородською філією № 1 Кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Г.І., громадянином [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , місце реєстрації та фактичне місце проживання: [ADDRESS] , чи іншою особою? Проведення експертизи просить доручити Закарпатському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України, що знаходиться за адресою: 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, Слов`янська набережна, 25. До клопотання перший відповідач [PERSON] надав суду 15 аркушів засвідчених ТОВ «Фота Україна» копій видаткових накладних, які містять його підпис, а саме: від 17.08.2009 року № F034943/09/08-2410; від 18.08.2009 року № F035171/09/08-2410; від 25.08.2009 року № F036285/09/08-2410; від 26.08.2009 року № F036534/09/08-2410; від 04.09.2009 року № F038738/09/08-2410; від 10.09.2009 року № F039985/09/08-2410; від 11.09.2009 року № F040212/09/08-2410; від 24.12.2009 року № F060962/09/08-2410; від 11.01.2010 року № F000742/10/01-2410; від 13.01.2010 року № F001250/10/01-2410; від 20.01.2010 року № F002455/10/01-2410; від 26.01.2010 року № F003497/10/01-2410; від 28.01.2010 року № F003963/10/01-2410; від 10.02.2010 року № F005909/10/02-2410; від 15.02.2010 року № F006599/10/02-2410; від 19.02.2010 року № F007646/10/02-2410; від 10.03.2010 року № F011725/10/03-2410. Позивач заперечив проти повторного призначення експертизи у цій справі, оскільки перший відповідач протягом тривалого проміжку часу не подав суду оригінали вільних зразків, що унеможливлює проведення експертизи. 20.01.2022 перший відповідач також подав до суду оригінали документів задля їх використання у якості вільних зразків при проведенні експертизи, а саме: видаткової накладної від 17.06.2009 року № F023213/09/06-2410; накладної від 25.06.2009 року № 1018лс; накладної від 25.06.2009 року № 1018лс; рахунку фактури від 05.08.2009 року № 052754/09/08-2410; видаткової накладної від 16.03.2010 року № F012663/10/03-2410; накладної від 25.03.2010 року № 468170/10; видаткової накладної від 12.04.2010 року № F019293/10/04-2410; видаткової накладної від 06.08.2010 року № F049169/10/08-2410; накладної від 30.09.2010 року № 99; накладної від 15.02.2011 року № 114; видаткової накладної від 08.08.2011 року № А-00006186; накладної від 26.08.2011 року № 133; накладної від 21.09.2011 року № 129; накладної від 16.12.2011 року № 641879; накладної від 31.05.2012 року № 147; накладної від 31.05.2016 року № 450. За ухвалою від 02.02.2022 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання першого відповідача [PERSON] про повторне призначення почеркознавчої експертизи, оскільки проаналізувавши надані суду першим відповідачем [PERSON] докази, у копіях та оригіналах, врахувавши заперечення позивача, суд дійшов висновку, що всі вищезазначені докази складені від імені Фізичної особи підприємця [PERSON] , яка не є стороною у цій справі. Містить підписи особи, яка його склала, тобто [PERSON] . Жодний документ не містить ідентифікованого підпису, який би міг належати стороні у цій справі [PERSON] , що унеможливлює проведення експертизи у цій справі через недостатність вільних зразків задля порівняння, відтак суд не вбачає документально обґрунтованих підстав задля повторного призначення експертизи у цій справі. 13.06.2022 року представник першого відповідача [PERSON] , адвокат Мухомедьянова Є.А. подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, за яким просить суд: відмовити позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне. До матеріалів позову не долучено копій документів на підставі яких ніби-то здійснювалося оформлення договору кредиту-поруки. Так, матеріали справи не містять ні копії паспорту ні копії довідки про присвоєння ідентифікаційного коду відповідачу-1 із засвідченням з боку відповідача - 1 вірності копій останніх. Також, матеріали справи не містять жодних документів, які б підтверджували факт звернення відповідача-1 до позивача за одержанням кредитних коштів, а підпис на договорі кредиту_поруки який ніби-то вчинено відповідачем-1 навіть візуально не схожий на власний підпис [PERSON] . За наведених обставин долучена до матеріалів справи копія договору є недостовірним доказом, що сфальшований сторонніми особами, які використали лише інформацію щодо персональних даних відповідача-1 одержану ними у не встановлений законом спосіб. З огляду на викладені вище дійсні обставини в справі відповідач-1 не укладав жодних правочинів з позивачем. Згідно долучених до позовної заяви матеріалів, вбачається що позивачем не видавалося жодних грошових коштів на виконання договору кредиту-поруки № 103/1 від 05.03.2008р. Так, згідно п.2.1 договору «кредит надається позичальнику протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору». При цьому матеріали справи не містять жодних первинних бухгалтерських документів щодо виконання умов договору та виплати позивачем обумовленої договором суми кредитних коштів. Позивач в тексті позову стверджує, що відповідач-1 ніби-то здійснив часткове повернення отриманих кредитних коштів 3.04.08, 5.05.08, 3.06.08, 8.07.08, 08.08.08, 08.09.08, 8.10.08,28.11.08 всього на суму 12550 грн. На підтвердження вказаного позивач долучив до матеріалів позовної заяви картку платежів по гривневому кредиту надруковану та підписану керівництвом позивача. При цьому, позивач також в супереч ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не долучає до матеріалів справи жодних підтверджуючих первинних бухгалтерських документів та доказів застосування реєстраторів розрахункових операцій при проведенні розрахунків за надані фінансові послуги з прийняттям готівкових коштів. Представник першого відповідача [PERSON] , адвокат Мухомедьянова Є.А. також подала до суду заяву про сумнівний (підроблений) доказ, згідно якої просить суд: визнати, що долучена до матеріалів справи копія договору кредиту-поруки №103/1 від 5.03.2008р. є сумнівним доказом, оскільки як підпис відповідача-1 так і обставини викладені в тексті даного правочину є підробленими та не відповідають дійсності. Згідно ч. 11 ст. 83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Представник другого відповідача [PERSON] , - адвокат Пачута О.М. подала до суду письмовий відзив 02.09.2020 року на позовну заяву, за яким просить суд: у позові Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» відмовити, з огляду на наступне. Сторони договору кредиту-поруки узгодили, що поручителі відповідають перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1.), чим встановили строк поруки. Беручи до уваги, що строк дії поруки є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк), зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у т.ч., застосування судових заходів захисту права, кредитор впиняти не може. В супереч наведеним обставинам кредитор пред`явив вимогу (позов) до поручителів після спливу строку дії поруки, порука відповідачів припинилася, що на їх думку є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові до поручителів. Крім того, буквальне формулювання пункту 5.1. договору щодо відповідальності поручителя позбавляє його реального правового і практичного змісту: сторони дійшли згоди про те, що поручитель відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі... солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Тобто, поручитель може відповідати перед кредитором лише після повного виконання зобов`язань за кредитним договором і, відповідно, не має підстав відповідати за цими зобов`язаннями до їх повного виконання. Однак, якщо зобов`язання повністю виконане (зокрема, позичальником) до моменту, з якого може настати відповідальність поручителя за цим зобов`язанням, то перестає існувати обов`язок, виконання якого позичальником забезпечувалося порукою, зникає об`єкт і зміст поруки, яка припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов`язання. За таких умов, представник другого відповідача вважає, що слід констатувати, що підстави для відповідальності поручителів за зобов`язаннями позичальника не настали виходячи лише зі змісту п. 5.1. договору (безвідносно до закінчення строку поруки як такого). 16.10.2020 року позивач надав письмову відповідь на відзив представника другого відповідача [PERSON] , - адвокат Пачута О.М. на позовну заяву, за яким просить суд: стягнути на користь Перечинської районної кредитної смілки «Тур`я», 88000, Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, 62, код ЄДРПОУ 25438482, солідарно з: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість в сумі 31\~098,30 гривень. При цьому позивач навів свої спростування вищезазначених доводів представників відповідача. Перший відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 19.01.2022 року про застосування стоків позовної давності, за якою просить суд: відмовити у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначив, що позов був поданий до суду 04.03.2020 року, тоді як строк позовної давності минув ще 28.11.2018 року. При цьому всупереч умовам договору позивачем не наданий графік платежів, що унеможливлює точне обрахування строків позовної давності щодо кожного платежу. Представник позивача у дане судове засідання не з`явився, при цьому голова правління кредитної спілки [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі. Перший відповідач [PERSON] та його представник у дане судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Другий відповідач [PERSON] та його представник у дане судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Третій відповідач [PERSON] у дане судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. За ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Судове засідання у справі було призначене на 02.02.2023 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 07.02.2023 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 05 березня 2008 року між Ужгородською філією № 1 КС «Тур`я» та [PERSON] , як позичальником, та поручителями: [PERSON] і [PERSON] був укладений договір кредиту поруки № 103/1, оригінал якого наданий позивачем до матеріалів справи (а.с. 137 138, т. 1). За умовами п. 1.1 2.3 договору сторони домовилися, що спілка надає, а позичальник отримує кредит у розмірі 25\~000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового xaрактеру використання платності та забезпеченості. Позичальник зобов`язався сплатити всі відсотки за користування кредитом, визначені договором та повернути кредит спілці на умовах, що визначені договором. Кредит, надається терміном на 36 місяців з 05 березня 2008р. року по 04 березня 2010р. зазначені строки можуть бути змінені за взаємною письмовою згодою сторін, яка може бути оформлена як у вигляді заяви позичальника на ім`я керівника спілки, погодженої з поручителем, або на підставі укладеного додаткового договору. За користування кредитом сплачуються відсотки зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 відсотків річних, а також інші відсотки, у випадках передбачених договором. Кредит надається позичальнику протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору. Кредит надається позичальнику на ремонт та підлягає поверненню разом з відсотками за користування ним у відповідності до розрахунку, визначеного пунктом 2.3. договору та іншими положеннями договору, якими визначається плата за користування кредитом (зокрема, але не виключно пп. 4.4.). Розрахунок (графік платежів) зазначається нижче у даному пункті або у додатку А до договору. Як вбачається із наданих позивачем документів, зазначені в договорі строки не були змінені сторонами. За змістом п. 8.1 договору кредиту-поруки № 103/1 від 05.03.2008 року сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Суду позивачем наданий оригінал договору, укладеного між сторонами. Перший відповідач оспорює його справжність, зазначає, що він взагалі не підписував цей договір, неодноразово подавав до суду клопотання про призначення експертизи цього договору, проте саме з його вини виконання експертизи було неможливим. Дійсно, відповідно до ч. 11 ст. 83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Стаття 109 ЦПК України також визначає, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Слід зазначити, що суду не надані належні та допустимі докази вирок суду, які б підтвердили факт підроблення договору кредиту поруки від 05.03.2008 року № 103/1, тоді як позивачем наданий суду саме оригінал цього договору (а.с. 137 138, т. 1), що свідчить про той факт, що позивач не ухилявся від проведення експертизи підпису першого відповідача на договорі. При цьому саме перший відповідач не надав суду достатніх доказів задля проведення почеркознавчої експертизи, тобто фактично ухилився від її проведення. Відтак у суду відсутні обґрунтовані сумніви у достовірності наданого договору кредиту поруки від 05.03.2008 року № 103/1, тому слід відмовити у задоволенні заяви першого відповідача про виключити його з числа доказів у відповідності до ч. 11 ст. 83 ЦПК України. З огляду на викладене, суд у відповідності до ст. 109 ЦПК України визнає встановленим факт справжності підпису першого відповідача [PERSON] на договорі кредиту поруки від 05.03.2008 року № 103/1 та укладення цього договору між сторонами у справі. Із карточки платежів згідно договору кредиту поруки № 103/1 від 05.03.2008 року вбачається, що позичальник [PERSON] отримав кредиту у розмірі 25\~000,00 грн. і має заборгованість, яка станом на планову дату закриття договору 04.03.2010 року становить 31\~098,30 грн., з яких: тіло кредиту 19\~813,02 грн.; відсотки за користування кредитом 11\~285,28 грн. При цьому слід погодитися із доводами відповідачів про те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження видачі кредиту позичальнику [PERSON] , та погашення ним кредиту, а останній категорично заперечує факт тримання ним кредиту, однак при цьому також не подав суду жодних доказів на спростування цих фактів. Перший відповідач не подавав до суду клопотань про витребування оригіналів або копій цих доказів, що викликає у суду сумніви у обґрунтованості його позиції. Проте, суд враховує доводи позивача про те, що Позивачем також не надано суду розрахунку (графіку платежів), як це передбачено у п. 2.3 договору. Згідно ж п. 1.2 кредит, надавався терміном на 36 місяців з 05 березня 2008р. року по 04 березня 2010р., тобто останній платіж по кредиту мав бути сплачений у строк до 04 березня 2010 року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) дійшла наступних висновків: щодо змісту понять\~«строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті\~ терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін \~календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати\~з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору\~(частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак,\~закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Щодо\~перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов`язань Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог\~про стягнення неустойки (штрафу, пені)\~ тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно\~до\~статті\~253\~ЦК\~України\~перебіг\~строку\~починається\~з\~наступного\~дня\~після\~відповідної\~календарної\~дати\~або\~настання\~події,\~з\~якою\~пов`язано\~його\~початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так,\~за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила\~(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку\~кредитування\~право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності\~стосовно кожного щомісячного\~платежу\~починається\~після\~невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення\~чергового\~платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.\~Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №\~6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від\~19 березня 2014 року у справі\~№ 6-20цс14,\~від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14,\~від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від\~29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі №\~6-2104цс16\~і від\~14 грудня 2016 року у справі\~№ 6-2462цс16. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У цій справі, сторони не погодили строки внесення щомісячних платежів, а лише визначили у п. 3.1 договору кредиту поруки від 05.03.2008 року № 103/1 порядок їх внесення через касу спілки готівкою, або шляхом перерахування на рахунок спілки в останньому випадку днем сплати є день надходження коштів на рахунок спілки. Відтак основним документом, який встановлює порядок оплати за кредитом відповідно до п. 2.3 договору є розрахунок (графік платежів), який не зазначений у цьому пункті, а тому повинен бути викладений у додатку А до договору, який суду взагалі не наданий. Перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.\~А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних\~платежів\~за договором\~визначається за кожним таким черговим\~платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для\~погашення всієї заборгованості за договором\~з моменту спливу\~строку кредитування, як це зазначає позивач із 04 березня 2010 року. Перший відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 19.01.2022 року про застосування стоків позовної давності, за якою просить суд: відмовити у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначив, що позов був поданий до суду 04.03.2020 року, тоді як строк позовної давності минув ще 28.11.2018 року. При цьому всупереч умовам договору позивачем не наданий графік платежів, що унеможливлює точне обрахування строків позовної давності щодо кожного платежу. Позивач звернувся до суду з позовом 04 березня 2020 року, тобто після спливу погодженого сторонами десятирічного строку позовної давності щодо всіх щомісячних платежів за договором кредиту поруки від 05.03.2008 року № 103/1, окрім останнього, проте суд за відсутності графіку платежів, позбавлений можливості самостійно визначити розмір цього останнього платежу, перший відповідач подав до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, відтак слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за цим договором як щодо основного боржника, так і щодо поручителів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути із позивача на користь Державного Бюджету України судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн., оскільки згідно ухвали від 07.04.2020 року судом було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі.

Outcome: approved