Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулось Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] надміру виплачених коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Рішенням від 11.03.2011 року відповідачу було призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги [PERSON] , 1938 р.н. В заяві від 17.12.2010 року відповідач був повідомлений, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, він зобов`язується повідомити орган праці та соціального захисту населення. Відповідно до повідомлення про громадян, які померли за січень 2016 року, для зняття з обліку в Єдиному державному автоматичному реєстрі осіб, які мають право на пільги від 04.02.2016 року, [PERSON] померла [INFO] , та відповідно не мав права на таку компенсацію з 06.01.2016 року. Однак відповідач продовжував отримувати компенсацію після смерті [PERSON] 03.04.2018 року Управлінням винесено розпорядження про припинення виплат державної соціальної допомоги з 06.01.2016 року. Також відповідачеві направлялися листи 19.11.2019 та 14.01.2020 про необхідність повернути надмір отриману суму, проте до теперішнього часу відповідач надмір в сумі 3017,57 грн. не повернув. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання копії позовної заяви з додатками, рекомендованими повідомленнями які повіернулися на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній», про причини неявки суду не повідомив. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час судового розгляду встановлено наступне. Рішенням Управління соціального захисту населення від 11.03.2011 року [PERSON] було призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги [PERSON] , 1938 р.н. В заяві від 17.12.2010 року [PERSON] був повідомлений, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, він зобов`язується повідомити орган праці та соціального захисту населення. Відповідно до повідомлення про громадян, які померли за січень 2016 року, для зняття з обліку в Єдиному державному автоматичному реєстрі осіб, які мають право на пільги від 04.02.2016 року, [PERSON] померла [INFO] , та відповідно не мав права на таку компенсацію з 06.01.2016 року. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступних норм процесуального та матеріального та права України. Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Тобто, закон ставить можливість стягнення сум державної допомоги в залежність від наявності зловживань з боку громадян. Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем при подачі заяви на отримання державної допомоги було подано недостовірну інформацію, що призвело до надмірної виплати допомоги. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved