Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком. В обгрунтування позову зазначають, що вони є власниками житлового будинку по [ADDRESS] . У будинку також зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] , що більше півтори року за вказаною адресою не проживає, жодної участі в утриманні будинку чи сплаті комунальних послуг не бере. Реєстрація відповідача в будинку створює їй певні незручності, зокрема, спричиняє матеріальні збитки, оскільки вона сплачує комунальні послуги в залежності від кількості зареєстрованих людей, така реєстрація не дозволяє отримати державну субсидію на оплату комунальних послуг. Відповідач не бажає знятися з реєстрації у добровільному порядку. Із урахуванням викладеного, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Згідно із ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2002, спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] є в рівних частинах кожний: [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - діти померлого, що мешкають в [ADDRESS] . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] і належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Дрогобицької районної Ради народних депутатів від 27.02.1992 №51, та зареєстровано в Дрогобицькому ДК МБТІ та ЕО за №551; грошового вкладу з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, який знаходиться в Дрогобицькому ощадному банку №8114/032 на рахунку № [NUMBER] (філія с. Вороблевичі), який належав спадкодавцю на підставі ощадної книжки. Зареєстровано в реєстрі за №1-325. Спадкова справа №140/2002. Відповідно до акту Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення факту не проживання від 24.10.2022 за №03 громадянин [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на момент проведення обстеження за вказаною адресою фактично не проживає і був відсутній. Рішенням Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області "Про перейменування вулиць в населених пунктах Меденицької селищної ради" від 17.08.2022 за №1865 вирішено перейменувати вулиці на території Меденицької селищної ради відповідно до додатку і без зміни нумерації будівель, зокрема, у [ADDRESS] . З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] вбачається, що у житловому будинку зареєстрований, зокрема, [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ГУДМС Україниу Львівській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2016 у справі №442/4819/16-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 18.09.2003 у ВД РАГС Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №160. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень\~ст.150 Житлового кодексу України\~та\~ст.383\~Цивільного кодексу України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином,\~беручи до\~уваги те,\~що [PERSON] у спірному\~житловому приміщенні\~не проживає протягом півтори року,\~домовленості між сторонами щодо збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, судом не встановлено, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved