Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , накладений постановою про арешт майна боржника ВП №32818214 від 31.05.2012 року, виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна: Реєстраційний номер обтяження: 12563747; зареєстровано: 31.05.2012 09:59:43 за № 12563747 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м.Одеса. вул. Бреуса, буд. 26/2; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, ВП № 32818214, 31.05.2012. відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Козюк О.М.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] , Код: [ADDRESS] ; Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, Код: 34929741, 65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, 64, Заявник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, Код: 34929741, 65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 32818214 з примусового виконання виконавчого листа № 2-869/10, виданого 08.06.2010 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3300776,53 грн. Під час вчинення примусових дій, спрямованих на виконання вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем 31.05.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника ВП №32818214 на підставі якої було накладено арешти на все майно позивача. 26.11.2012 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою виконавчий лист № 2-869/10, виданий 08.06.2010 року Біляївським районним судом Одеської області повернуто стягувачу. ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» надано позивачу довідку про відсутність заборгованості. У зв`язку з вище викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 70). В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, однак надав до суду письмові пояснення, згідно яких просив закрити провадження по справі, так як позов поданий до неналежного відповідача, посилання щодо порядку вчинення виконавчих дій у завершеному виконавчому провадженні, та щодо закриття провадження у справі (а.с. 57-61). Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 31.05.2012 року, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-869/10 виданого 08.06.2010 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором (а.с. 43). Згідно постанови головного державного виконавця від 26.11.2012 року виконавчий лис №2-869/10 виданий 08.06.2010 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором (а.с. 19). Як вбачається\~з інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо суб`єкта,\~на нерухоме\~майно позивача\~накладено наступне\~обтяження:тип обтяження: арешт нерухомого майна: Реєстраційний номер обтяження: 12563747; зареєстровано: 31.05.2012 09:59:43 за № 12563747 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м.Одеса. вул. Бреуса, буд. 26/2; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, ВП № 32818214, 31.05.2012. відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, головний державний виконавець Козюк О.М.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] , Код: [ADDRESS] ; Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, Код: 34929741, 65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, 64, Заявник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, Код: 34929741, 65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська (а.с. 13, 14). З довідки ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» №200/0821 від 11.08.2021 року, вбачається, що станом на 11.08.2021 року заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», що є правонаступником АТ Райффайзен Банк Аваль, за кредитним договором №014/0029/74/77935, укладеним 09.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк аваль» - відсутня, товариство не має будь-яких претензій фінансового характеру до [PERSON] за кредитним договором №014/0029/74/77935, укладеним 09.07.2007 року, кредитів та інших невиконаних зобов`язань перед товариством за кредитним договором №014/0029/74/77935, укладеним 09.07.2007 року [PERSON] не має (а.с. 11). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, обтяження у вигляді арешту на спадкове майно перешкоджає позивачу у праві власності. На думку\~суду,\~подальший арешт\~всього майна\~не забезпечує\~справедливого балансу\~між несприятливими\~наслідками та\~цілей,\~на досягнення\~яких спрямований\~арешт майна.\~З досліджених\~доказів вбачається,\~що у\~відділі ДВС\~на примусовому\~виконанні відсутнє\~відкрите виконавче\~провадженнявідносно [PERSON] , та відсутня заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Посилання представника відповідача у письмових поясненнях на те, що позов подано до неналежного відповідача, порядку вчинення виконавчих дій у завершеному виконавчому провадженні, та щодо закриття провадження у справі, з вказаного приводу, надані пояснення дослідженні судом та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, крім того спростовані матеріалами справи. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів спростування доводів позивача щодо необхідності скасування арешту з нерухомого майна та підтвердження обставин, що перешкоджають розгляду питання про зняття арешту з нерухомого майна позивача. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати свої права на реєстрацію, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved