Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 19 липня 2012 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ). Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського РУЮ у м. Донецьку 19 липня 2012 року, актовий запис №398, свідоцтво [NUMBER] . До жовтня місяця 2012 року сторони проживали однією сім`єю у місті Торецьк. Але подальше шлюбне життя сторін не склалось через різницю поглядів на життя та втрату почуттів. З 2013 року сторони припинили спільне проживання, позивач зазначає, що переїхав до міста Краматорськ у своє помешкання. Спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того з 2020 року фактично спільне проживання та ведення господарства припинені. Позивач зазначає про те, що наразі перебуває у шлюбно-сімейних стосунках без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, яка готується стати матір`ю дитини, батьківство якої позивач визнає і в подальшому позивач планує одружитися з нею та створити сім`ю. На день звернення до суду, позивач та його співмешканка є внутрішньо переміщеними особами та проживаємо разом за адресою: [ADDRESS] . Відносини з відповідачкою позивач не підтримує. Шлюб існує формально, а подальше збереження сім`ї є недоцільним. Позивач зазначає, що місце реєстрації відповідачки на даний час йому невідоме. Позивач також зазначає, що телефонній розмові він повідомив відповідача про свої наміри, яка в свою чергу повідомила його про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Майнового спору щодо розподілу майна набутого в шлюбі сторони не мають. Спільних чи усиновлених дітей в шлюбі сторони не мають. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову за, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надавала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача, не надання останнім відзиву та думку представника позивача, який надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 19 липня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку 19 липня 2012 року, актовий запис №398, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місьі Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16 листопада 2022 року серії [NUMBER] . Від спільного проживання у шлюбі сторони дітей не мають. Майнового спору щодо розподілу майна набутого в шлюбі сторони не мають. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідачкою не надано до суду заяви про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до необхідності стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на оплату судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved