Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд зпозовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила,що 25 травня 2013року зареєструвала шлюб із відповідачем у виконавчому комітеті Довгопільської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис № 03. Під часпроживання вшлюбі всторін народився син [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, спільнежиття з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. З вересня 2019 року спільно не проживають, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не з`явилася від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві, надісланій на адресу суду позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1ст. 51 Конституції України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст.21,24 СК Українишлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2013року у виконавчому комітеті Довгопільської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Під часпроживання вшлюбі всторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч. 1ст. 206 ЦПК Українивідповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 2 та ч. 3ст. 56 Сімейного кодексу Україникожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2ст. 112 Сімейного Кодексу Українишлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду УкраїниПро практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сторони не проживають однією сім`єю з вересня 2019 року, між ними втрачено фізичний та духовний зв`язок, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що маєістотне значення,а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Статтею113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка, крім іншого, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25.05.2013 року виконавчим комітетом Довгопільської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області слідує, що дошлюбне прізвище позивачки було - [PERSON] . З огляду на те, що у позові позивачка заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, у рішенні суд зазначає прізвище за вибором позивачки після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24,105,110,112,113,160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved