Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому (позові) просив: - визначити для [PERSON] додатковий строк 2 місяця для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок, які остання за життя заповіла йому. Однак приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки ним було пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначений строк ним дійсно було пропущено у зв`язку із тим, що він не є родичем померлої та не знав, що вона залишила заповіт на його ім`я. Про наявність заповіту йому повідомили знайомі померлої лише у листопаді 2022 року. Ухвалою від 02.12.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Від представника відповідача до суду надійшла заява, зареєстрована у суді 21.12.2022 за вх. № 6343/22, у якій останній, зазначив про те, що відповідач визнає позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Ухвалою від 21.12.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Крім того,\~судом витребувано\~копію спадкової\~справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] . Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідач,\~який про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~був повідомлений\~належним чином,\~що підтверджується\~розпискою представника\~останнього,\~-\~участь у\~судовому засіданні\~свого представника\~не забезпечив.\~При цьому,\~у раніше\~поданій заяві, зареєстрованій у суді 21.12.2022 за вх. № 6343/22, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності її учасників без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [INFO] у віці 89 років у республіці Білорусь померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] залишила заповіт від 18.10.2010, посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І.Ю. зареєстровано у реєстрі за № 788, яким заповіла [PERSON] , [INFO] : - належну їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 499336, кадастровий номер 3521910100:03:000:0176, виданого Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30.08.2002 на підставі розпорядження голови Долинської районної державної адміністрації від 12.04.2002 № 234 - р, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за - № 1857, земельну ділянку площею 1,64 (одна ціла шістдесят чотири сотих) гектарів, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської міської ради, ділянка [ADDRESS] ; - належну їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 499488, кадастровий номер 3521910100:03:000:0063, виданого Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 19.04.2002 на підставі розпорядження голови Долинської районної державної адміністрації від 12.04.2002 № 234 - р, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1615, земельну ділянку площею 1,64 (одна ціла шістдесят чотири сотих) гектарів, в межах згідно з планом для ведення-товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської міської ради, ділянка № 063, Долинського району, Кіровоградської області. Постановою приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Величка С.О. від 21.11.2022 вих. № 44/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За даними\~довідки приватного\~нотаріуса Кропивницького\~районного нотаріального\~округу Величка\~С.О.\~від 25.11.2022\~вих.\~№ 55/02-14\~та відповідно\~до матеріалів\~спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, заяви про прийняття спадщини не подавали. За даними довідки Новогригорівського Першого старостинського округу від 18.11.2022 № 177 до дня смерті [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , 1987 року народження. З урахуванням даних зазначеної довідки старостинського округу судом відзначається, що матеріали судової справи та матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] не містять даних про фактичне проживання [PERSON] разом з [PERSON] на момент смерті останньої. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з умовами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, зокрема, за заповітом, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] , який на час смерті [PERSON] - [INFO] не проживав з останньою, мав право протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поза передбаченим законом шестимісячним терміном. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Надаючи оцінку поважності причини пропуску [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини, судом відзначається, що [PERSON] не пов`язаний з [PERSON] родинними відносинами, остання померла у іншій державі, і судом не встановлено даних, які б підтверджували обізнаність [PERSON] про складання [PERSON] на його користь заповіту. З огляду на викладене, суд констатує що не звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк викликано об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, який фактично не знав про наявність умов для реалізації свого права на спадкування, оскільки по незалежним від нього причинам взагалі не був обізнаний, ані про смерть заповідача, ані про існування заповіту і такі причини пропуску зазначеного строку визнаються судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, враховуючи, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини було пропущено [PERSON] з причин, які визнані судом поважними, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи.

Outcome: approved