Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час донька досягла повноліття. Згідно довідки № 134 від 05.12.2022 року [PERSON] являється студенткою 2-го курсу денної форми навчання Сумського Національного аграрного університету. Термін навчання до 30.06.2025 року. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі частини з усіх видів його заробітку(доходу) до закінчення донькою навчання або до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивачка не з*явилася, в письмовій заяві просила слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач не з*явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с.10). На даний час вона досягла повноліття. Згідно довідки № 134 від 05.12.2022 року [PERSON] являється студенткою 2-го курсу ОС «Бакалавр» біолого-технологічного факультету спеціальності «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва» денної форми навчання Сумського Національного аграрного університету, форма навчання державна ( а.с.14). Термін навчання до 30 червня 2025 року.. Оскільки дитина навчається, вона не має змоги влаштуватися на роботу і знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на викладене, обов`язок відповідача утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, виникає за наявної сукупності таких фактів: 1) досягнення дочкою повноліття; 2) її вік є меншим за 23 роки; 3) вона продовжує навчатися; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу; 5) наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із продовженням навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховує суд при визначенні розміру аліментів, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на навчання дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісяця буде розумним, достатнім, справедливим, відповідатиме інтересам повнолітньої дитини сторін, яка навчається, не працює і не має джерел доходів, і при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 03 січня 2023 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивач був звільнений від сплати судового збору по даній категорії справи, і відповідача визнав позов до початку розгляду справи , з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536, 80 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 500 гривень, що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи і на думку суду, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: approved