Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі Банк) подано вказаний позов, який обґрунтовується тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 21.01.2015 року [PERSON] (далі Позичальник) отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7608.85 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] , уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушувала свої договірні зобов`язання. [INFO] [PERSON] померла, а станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 21.01.2015 року становить 9203,76 грн., яка складається з наступного: 4754.81 грн. - заборгованість за кредитом;\~ 779.05 грн. - заборгованість за відсотками; 3669.90 грн. - заборгованість з комісії та пені. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців з дня відкриття спадщини), не заявив про відмову від неї. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 30.06.2021 року була направлена претензія кредитора до Виноградівської державної нотаріальної контори. 20.07.2020 року позивачем було отримано відповідь Виноградівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Позивач зазначає, що відповідач прийняла спадщину до складу якої входять і кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , як з спадкоємця після померлої боржниці [PERSON] , суму боргу в розмірі 9203,76 грн. за кредитним договором № б/н від 21.01.2015 року. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2022 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.56-57). Правом подання заперечення проти позову та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідач не скористалася, заперечення не подала. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме ( ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.01.2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7608.85 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] уклавши з банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушувала свої договірні зобов`язання.\~ Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 30.04.2020 року та на 01.04.2021 року заборгованість [PERSON] становить 9203,76 грн. (4754.81 грн. - заборгованість за кредитом;\~ 779.05 грн. - заборгованість за відсотками; 3669.90 грн. - заборгованість з комісії та пені (а.с.7-10)). [PERSON] (позичальник) померла, що стверджується копією актового запису про смерть №4 від 24.01.2018 року (а.с.39). Із копій паспортів громадян спадкодавця та спадкоємця, доданих позивачем до позовної заяви, видно, що як померла позичальник [PERSON] , так і відповідач були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 36-38). Таким чином, на обґрунтування того, що відповідач є спадкоємцем за померлим позичальником, Банком надано лише копію паспорта відповідача [PERSON] станом на 13.02.2006 року з відомостями про реєстрацію місця проживання за однією і тією ж\~ адресою, що і позичальник [PERSON] (а.с.36-38). 20.07.2020 року позивачем було отримано відповідь Виноградівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались (а.с. 42) За повідомленням Королівського селищного голови Закарпатської області від 14.12.2022 року № 16-06/190 вбачається, що відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] по [ADDRESS] відсутні (а.с.55). Разом з тим, згідно довідки виданої старостою с.Сасово за №30 від 23.01.2023 року, на день смерті [PERSON] разом з нею проживала, по [ADDRESS] , дочка [PERSON] (а.с.66-67). Положеннями статті 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В даному випадку проживання відповідача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не породжує для відповідача, як спадкоємця першої черги, правові наслідки, передбачені ст. 1282 ЦК України, внаслідок неодержання у спадщину жодного майна спадкодавця. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, підстави для задоволення позову відсутні. Судові витрати по сплаті судового збору покладається на позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed