Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник ГУ\~ПФУ в\~ Запорізькій області \~звернувся до\~суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму переплаченої пенсії у розмірі 16\~849,74 гривень за період з 01.01.2021 по 31.03.2021. Позов обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача з 04.01.2021 р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії та обчислені стажу відповідачу було зараховано весь період її роботи відповідно до наданих документів починаючи з 29.12.1995 по 31.12.2003, та з 01.01.2004 по 04.01.2021 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, у тому числі врахований час навчання з 01.09.1991 по 22.06.1995. Пенсію було обчислено при страховому стажі 28 років 09 місяців 29 днів, у тому числі період пільгової роботи з 29.12.1995 по 04.01.2021 25 років, кожен повний рік якого додатково було зараховано до страхового стажу. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,53667.Під час перевірки матеріалів пенсійної справи відповідача спеціалістами управління було встановлено, що при призначенні пенсії коефіцієнт страхового стажу був завищений, так як обчислення страхового стажу при призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинно бути проводитися в одинарному розмірі. Приведення пенсійної справи відповідача у відповідності до норм чинного законодавства призвело до зменшення коефіцієнту страхового стажу з 0,53667 до 0,28667 та до відповідного зменшення розміру пенсії, що в свою чергу призвело до переплати пенсії в сумі 16\~849,74 грн. Виходячи з вищевикладеного, під час призначення пенсії відповідачу було допущено рахункову помилку. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої передплати відповідачу направлялись листи запрошення, пропонувалося повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час відповідач до управління не зверталася, згоду на утримання переплати не надала, кошти не повернула. Представник позивача позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Також суду пояснив, що в позові як на підставу вимог він посилається на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відсутні докази зловживання з боку пенсіонера, або подання ним недостовірних відомостей. Відповідач в судові засідання 17.01.2023 р. та 14.02.2023 р. не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала, відзив на позовну заяву не надала. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюванихправ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України\~встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме статей\~2,\~12,\~13 ЦК України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач перебуває на обліку у позивача з 04.01.2021 р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії та обчислені стажу відповідачу було зараховано весь період її роботи відповідно до наданих документів починаючи з 29.12.1995 по 31.12.2003, та з 01.01.2004 по 04.01.2021 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, у тому числі врахований час навчання з 01.09.1991 по 22.06.1995. Пенсію було обчислено при страховому стажі 28 років 09 місяців 29 днів, у тому числі період пільгової роботи з 29.12.1995 по 04.01.2021 25 років, кожен повний рік якого додатково було зараховано до страхового стажу. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,53667. Під час перевірки матеріалів пенсійної справи відповідача спеціалістами управління було встановлено, що при призначенні пенсії коефіцієнт страхового стажу був завищений, так як обчислення страхового стажу при призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинно бути проводитися в одинарному розмірі. Приведення пенсійної справи відповідача у відповідності до норм чинного законодавства призвело до зменшення коефіцієнту страхового стажу з 0,53667 до 0,28667 та до відповідного зменшення розмірі пенсії, що в свою чергу призвело до переплати пенсії в сумі 16\~849,74 грн. Виходячи з вищевикладеного, під час призначення пенсії відповідачу було допущено рахункову помилку. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої передплати відповідачу направлялись листи запрошення, пропонувалося повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час відповідач до управління не зверталася, згоду на утримання переплати не надала, кошти не повернула. Згідно ч.1\~ст.1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Але, законодавством чітко визначено способи вирішення питання пов`язаного з виникненням переплати пенсії: добровільне повернення пенсіонером надмірно виплачених сум чи стягнення, зазначених сум у судовому порядку; визнання сум переплати пенсії безнадійною заборгованістю та прийнятої рішення щодо її списання; утримання переплати пенсії згідно рішення комісії. За змістом ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому\~стаття 1215 ЦК України\~встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша\~статті 1215 ЦК України). Положення\~ст. 1215 ЦК України\~мають застосовуватися з урахуванням положень\~ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою. Відповідно до\~даної норми\~суми пенсії,\~надміру виплачені\~пенсіонерові внаслідок\~зловживань з\~його боку\~(в\~результаті подання\~документів з\~явно неправильними\~відомостями,\~неподання відомостей\~про зміни\~у складі\~членів сім`ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). Але в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не вчиняв будь-яких неправомірних дій, що привели до вказаної переплати. Натомість як вбачається з матеріалів справи переплата пенсії відповідачу в сумі 16\~849,74 грн. була допущена з боку позивача, оскільки позивачем було допущено рахункову помилку. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій областіпро стягнення надмірно виплачених сум задоволенню не підлягають. Згідно з частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed