Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Даниленко Т.І. звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про визначення порядку спілкування та участі у вихованні онуків, в якому просила визначити порядок участі позивача у виховані онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та побачень із ними, наступним чином: кожну другу неділю місяця (парну) із 10-00 год. до наступного понеділка 09-00 год.; щотижня у вівторок із 18-00 год. до 09-00 год. ранку середи; щороку перебування онуків із позивачем у вихідні дні (субота та неділя) напередодні осінніх та зимових канікул; щороку перебування онуків із позивачем на травневі свята із першого до дев`яте травня; щороку перебування онуків із позивачем на літніх канікулах перший тиждень липня та перший тиждень серпня. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що син позивача [PERSON] в період із 12.08.2011 р. по 09.04.2021 р. перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . В період їх шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення, останні, залишились проживати із матір`ю. Позивач вказує, що після розлучення між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні стосунки, відповідач чинить сину та позивачу перешкоди у спілкуванні із дітьми, обмежує їх у побаченні із дітьми, що створює напружену ситуацію, яку б позивач хотіла вирішити в судовому порядку, оскільки, вона, як бабуся, дуже любить своїх онуків та має велике бажання спілкуватись із ними, та проводити із онуками час. Звернувшись до служби у справах дітей та сім`ї, позивачу було рекомендовано звернутись до суду. Позивач вказує, що вона здорова та енергійна людина, має вищу освіту, є турботливою бабусею, яка має бажання та сили спілкуватись та виховувати своїх онуків. Посилаючись на викладене, а також з огляду на законне право позивача на спілкування та виховання онуків, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.02.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. В травні 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що твердження позивача про те, що відповідач створює перешкоди у спілкуванні із онуками та обмежує її в побаченнях із ними, не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. Після визначення місця проживання дітей із відповідачем позивач жодного разу не звернулась до відповідача із проханням надати їй можливість проводити вільний час з онуками. Після визначення порядку спілкування батька із дітьми, позивач була задоволена встановленим графіком. Звертаючись із даним позовом, своїми діями позивач намагається залишити матір без спілкування із дітьми у вільний час. Крім того, у дітей є інші бабуся та дідусь, які також хочуть приймати участь у вихованні дітей, однак, вони не створюють незручностей для батьків дітей, оскільки, проводять час із онуками у вільні дні, передбачені графіком для матері дітей. Відповідач вказує, що нестабільне проживання дітей за їхньою адресою під час навчального тижня може призвести до емоційного травмування дітей, а тому перебування дітей із бабусею з ночівлею є неможливим та може призвести до зміни режиму життя дітей, зміни їх поведінки та настрою. Посилаючись на викладене, а також з огляду на недоведеність позовних вимог в частині здійснення відповідачем перешкод у спілкуванні позивача із онуками, підстав для задоволення позову немає. В червні 2022 року до суду від представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації надійшли письмові пояснення, відповідно до яких третя особа вказала, що в зв`язку із початком здійснення воєнних дій РФ проти України відповідач разом із дітьми виїхали до Німеччини та будуть там знаходитись до закінчення дії воєнного стану, в зв`язку з чим надати належним чином оформлений висновок служби не вбачається можливим. Однак, проаналізувавши матеріали справи та запропонований позивачем графік спілкування із онуками, третя особа вказала на те, що оскільки встановлено, що позивач проживає разом із батьком дітей, і за встановленим графіком, останній, забирає дітей за своїм місцем проживання кожного непарного тижня року із 18-00 год. до 09-00 год. понеділка, то визначення позивачу додаткових годин спілкування кожного парного тижня року із 10-00 год. до 09-00 год. понеділка порушить права дітей на спілкування із матір`ю по вихідним дням. Крім того, оскільки, щотижня в середу та/або четвер, за встановленим батьку графіком, о 18-00 год. батько забирає дітей із навчального закладу та повертає о 20-00 год. того ж дня за місцем проживання матері, то додаткове спілкування баби із дітьми у будні дні (вівторок) є доцільним без ночівлі за умови бажання дітей. Крім того, оскільки, час проведення канікул та святкових днів розподілений, згідно розпорядження, між обома батьками, служба вважає за доцільне участь позивача у спілкуванні із онуками на канікулах та в святкові дні за погодженням із обома батьками. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.12.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями/поясненнями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із 12.08.2011 р. по 09.03.2021 р. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , в період якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Голосіївської районної в м Києві державної адміністрації від 28.12.2021 року № 660 «Про порядок зустрічей з [PERSON] та [PERSON] », було визначено способи участі батьку, [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наступним чином: непарні тижні року - о 18-00 год. п`ятниці батько забирає дітей з навчального закладу та повертає о 09-00 год. понеділка до навчального закладу; щотижня - середа та/або четвер - о 18-00 год. батько забирає дітей з навчального закладу та повертає о 20-00 год. того ж дня за місцем проживання з матір`ю; осінні канікули - щороку; замові канікули - настання непарного Нового року із 18-00 год. 25 грудня по 18-00 год. 01 січня, настання парного Нового року із 18-00 год. 01 січня по 18-00 год. 09 січня; літні канікули - із 09-00 год. 10 липня до 09-00 год. 24 липня, а також із 09-00 год. 08 серпня до 09-00 год. 22 серпня; 10 січня (день народження батька) із 15-00 год. до 20-00 год.; державні свята: Міжнародний жіночий день (08 березня) - парні роки із 18-00 год. 07 березня до 09-00 год. 09 березня, Великдень - непарні роки із 14-00 год. суботи до 09-00 год. вівторка, Міжнародний день праці (01 травня) - парні роки із 18-00 год. 30 квітня до 18-00 год. 01 травня; дні народження дітей - парні роки організовує батько, матір має право бути присутньою і привітати дітей, непарні роки організовує мати, батько має право бути присутнім і привітати дітей. В грудні 2021 року позивач звернулась до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про встановлення годин спілкування бабусі із малолітніми онуками, в якій вказувала про наявність перешкод з боку матері у вільному спілкуванні із онуками, а також просила вирішити питання її участі у вихованні онуків та побачень із ними, запропонувавши графік, який є аналогічним позовним вимогам у даній справі. Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.01.2022 року, в якому [PERSON] було повідомлено про наявність розпорядження Голосіївської районної в м Києві державної адміністрації від 28.12.2021 року № 660 «Про порядок зустрічей з [PERSON] та [PERSON] », відповідно до якого батьку дітей було визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та в рамках виконання якого позивач теж має можливість зустрічатись і спілкуватись із дітьми. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2022 року у справі № 752/21924/21, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, було задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . З тексту зазначеного рішення вбачається, що [PERSON] не заперечував в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дітей разом з їх матір`ю. Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалось, та набрало законної сили. Відповідно до пояснень Служби у справах дітей та сім`ї від 13.06.2022 року № 100/09-865, було встановлено, що службою було проведено обстеження умов проживання батька [PERSON] та баби [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено належні умови для проживання та виховання дітей. Крім того, служба, проаналізувавши розпорядження, яким вже встановлено графік побачень батька із дітьми, а також запропонований позивачем графік, повідомила суд про те, шо, оскільки, встановлено, що позивач проживає разом із батьком дітей, і за встановленим графіком, останній забирає дітей за своїм місцем проживання кожного непарного тижня року із 18-00 год. до 09-00 год. понеділка, то визначення позивачу додаткових годин спілкування кожного парного тижня року із 10-00 год. до 09-00 год. понеділка порушить права дітей на спілкування із матір`ю по вихідним дням. Крім того, оскільки, щотижня в середу та/або четвер, за встановленим батьку графіком, о 18-00 год. батько забирає дітей із навчального закладу та повертає о 20-00 год. того ж дня за місцем проживання матері, то додаткове спілкування баби із дітьми у будні дні (вівторок) є доцільним без ночівлі за умови бажання дітей. Крім того, оскільки, час проведення канікул та святкових днів розподілений, згідно розпорядження, між обома батьками, служба вважає за доцільне участь позивача у спілкуванні із онуками на канікулах та в святкові дні за погодженням із обома батьками. З огляду на те, що на час розгляду даного спору, діти разом із матір`ю перебувають за межами території України до закінчення військового стану, підготувати та надати суду належним чином оформлений висновок, не вбачалось можливим. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що вона здорова та енергійна людина, є турботливою бабусею, яка має бажання та сили спілкуватись та виховувати своїх онуків, однак, в зв`язку із наявністю перешкод з боку матері реалізувати свої законні права на спілкування із онуками, позивач фактично обмежена в часі для спілкування із онуками, а тому вона вимушена звернутись до суду та просить встановити графік спілкування в судовому порядку. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на те, що матір дітей не чинить позивачу перешкод в спілкуванні, запропонований позивачем графік, за наявності вже закріпленого графіку спілкування із дітьми між батьком та матір`ю, порушує права відповідача та його встановлення в запропонований спосіб призведе до фактичного обмеження права матері на виховання дітей та спілкування із ними. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби із онуками обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. В ході розгляду справи було встановлено, що за розпорядженням служби у справах дітей батьку дітей було визначено способи його участі у вихованні та спілкуванні із дітьми, зі змісту якого вбачається, що між обома батьками фактично встановлено рівні по часу дні для виховання та спілкування із дітьми. З огляду на періодичне обмеження відповідачем (матір`ю дітей) часу для спілкування позивача (баби) із онуками, позивач вимушена була звертатись до служби у справах дітей із заявою про встановлення конкретних днів та часу для її спілкування із дітьми, однак, службою їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення її вимог в судовому порядку. В ході розгляду даного спору, а також з огляду на перебування дітей разом із матір`ю за межами території України до закінчення військового стану, орган опіки та піклування був позбавлений можливості надати суду належним чином оформлений висновок, однак, з метою належного розгляду спору по суті пред`явлених позовних вимог, Служба у справах дітей та сім`ї надала письмові пояснення від 13.06.2022 року № 100/09-865, відповідно до яких було встановлено, що службою було проведено обстеження умов проживання батька [PERSON] та баби [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено належні умови для проживання та виховання дітей. Крім того, служба, проаналізувавши розпорядження, яким вже встановлено графік побачень батька із дітьми, а також запропонований позивачем графік, повідомила суд про те, шо, оскільки, встановлено, що позивач проживає разом із батьком дітей, і за встановленим графіком, останній забирає дітей за своїм місцем проживання кожного непарного тижня року із 18-00 год. до 09-00 год. понеділка, то визначення позивачу додаткових годин спілкування кожного парного тижня року із 10-00 год. до 09-00 год. понеділка порушить права дітей на спілкування із матір`ю по вихідним дням. Крім того, оскільки, щотижня в середу та/або четвер, за встановленим батьку графіком, о 18-00 год. батько забирає дітей із навчального закладу та повертає о 20-00 год. того ж дня за місцем проживання матері, то додаткове спілкування баби із дітьми у будні дні (вівторок) є доцільним без ночівлі за умови бажання дітей. Крім того, оскільки, час проведення канікул та святкових днів розподілений, згідно розпорядження, між обома батьками, служба вважає за доцільне участь позивача у спілкуванні із онуками на канікулах та в святкові дні за погодженням із обома батьками. Суд частково погоджується з такими поясненнями служби та вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі із онуками, позивач була вимушена звертатись до служби із заявою про встановлення їй графіку спілкування із онуками, а тому доводи позивача про те, що відповідачем їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онуків є обґрунтованими та доведеними. Крім того, твердження відповідача щодо відсутності підстав для визначення способів участі бабусі у вихованні онуків, судом до уваги не приймаються, оскільки, позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні її онуків може позбавити дітей родинних зв`язків з бабусею, любові та турботи з боку, останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. При визначенні способу участі баби у вихованні онуків, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дітей, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня дітей, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітніх онуків, що не суперечить інтересам дітей та з урахуванням їх бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуків. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самих дітей повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання. Вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з онуками суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дітей та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дітей. Визначаючи часи спілкування бабусі із онуками без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на них та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивача із дітьми не сприятиме перебуванню дітей у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на їх психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами. Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати нормальному їх розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дітьми буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і бабусі, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, та онуками, надаючи оцінку запропонованому позивачем графіку, вже встановленим способам участі батька у вихованні та спілкуванні із дітьми, а також проаналізувавши надані службою пояснення, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онуків, стану їх здоров`я та інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно своїх онуків, бажання бачитися, піклуватися про них та виховувати їх, - вірним буде визначити порядок участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану їх здоров`я у наступному порядку: щотижня у вівторок [PERSON] , за наявності бажання онуків, забирає, останніх, із навчальних закладів о 18-00 год. та повертає о 20-00 год. того ж дня за місцем проживання із матір`ю; щороку перебування онуків із [PERSON] два дні в період осінніх канікул (субота та неділя), за попередньою домовленістю та погодженням із батьком, та два дні в період весняних канікул (субота та неділя), за попередньою домовленістю та погодженням із матір`ю; щороку перебування онуків із [PERSON] на літніх канікулах в період із 05 липня по 15 липня за попередньою домовленістю із батьком та матір`ю дітей. Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання дітей, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з дітьми, з огляду на їх вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дітей, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітніх дітей та порушить збалансованість участі батька та матері в їх вихованні. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онуків та спілкуванні з ними у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онуків, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онуків. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що батькам дитини, та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дітей та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування батьків, та бабусі із онуками. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, взявши до уваги вже наявне розпорядження про встановлення способів участі батька у вихованні дітей, та пояснення органу опіки та піклування щодо запропонованого позивачем графіку, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онуків, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дітей та, враховуючи їх бажання на зустрічі, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати їх інтересам. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме суму в розмірі 496,20 грн. Крім того, з огляду на те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, із позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки, стороною відповідача надано суду достатні докази, які підтверджують фактичне отримання правової допомоги від адвоката, та їх фактичну оплату відповідачем. На підставі викладеного, та

Outcome: partial