Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

05 вересня 2022 року від представника позивача адвоката Кибало А.Я. до Бориспільського міськрайонного\~суду Київської\~областінадійшов позов, яким просив суд : стягнути в якості відшкодування шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі по тексту ТОВ «Везем Шиппінг») на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 263\~147,64 грн.; стягнути в якості відшкодування шкоди з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Бенефіт» (далі по тексту - ТОВ «Страхова компанія «Бенефіт») на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 14\~627,44 грн.; вирішити питання про стягнення судових витрат з відповідачів, пропорційно задоволених вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9434 зі строком дії до 28 лютого 2022 року або до укладання основного договору, згідно якого сторони зобов`язалися у майбутньому (до 28 лютого 2022 року) укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки CHEVROLET, модель: CRUZE LS, рік випуску: 2017, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Позивач здійснив оплату в розмірі 172\~906,20 грн., що підтверджується відповідними квитанціями приєднаними до позову. Проте, відповідач не уклав основний договір та не передав позивачу транспортний засіб, тобто свої зобов`язання за договором не виконав. Оскільки відповідач необґрунтовано ухилився від виконання умов договору, то позивач має право на повернення коштів за попереднім договором в розмірі 172\~906,20 грн. У зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 07 вересня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 24 листопада 2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи позивач до суду не з`явився. Натомість представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Крім того, зазначив, що протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення зобов`язується подати до суду заяву про надання доказів оплати правничої допомоги та заяви про її стягнення з відповідачів. Представники відповідачів ТОВ «Везем Шиппінг» та ТДВ «Страхова компанія «Бенефіт» до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв чи клопотань, відзиву на позовну заяву до суду не направили. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Суд, дослідивши подану представником позивача заяву, матеріали справи та виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст.\~4\~та ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи право-суддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України\~від 17\~липня 1997\~року за\~№ 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи, відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №ПКП-9434, сума в зобов`язані по договору вказана в розмірі 6\~596 Доларів США. Згідно п. 1.1. - 1.2. попереднього договору, сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки CHEVROLET, модель: CRUZE LS, рік випуску: 2017, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Відповідно п. 1.3. попереднього договору ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати йому та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. За змістом п. 1.5. попереднього договору від 21 жовтня 2021 року ТОВ «Везем Шиппінг» здійснило придбання транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з [PERSON] , який жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу, з метою подальшого укладення основного договору, не мав. Згідно п. 2.1. попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 172\~866,65 грн., у тому числі ПДВ 28 811,11 грн., що сплачується в безготівковій формі на поточний рахунок. На підставі п.п. 2.2., 2.3 вказаного договору сторони домовилися, що позивач сплачує в день підписання цього договору ТОВ «Везем Шиппінг» на розрахунковий рахунок 113\~060,45 грн., у тому числі ПДВ 18 1843,41 грн. Відповідно п. 2.5. попереднього договору від 21 жовтня 2021 року сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Цей договір, в силу вимог розділу 4, вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 28 лютого 2022 року, або до укладання основного договору. Судом встановлено, що [PERSON] сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг»: грошові кошти в розмірі 90\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 100 від 22 жовтня 2021 року, грошові кошти в розмірі 23\~100,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 64441638 від 27 жовтня 2021 року, грошові кошти в розмірі 59\~806,20 грн., що підтверджується квитанцією № 28 від 29 грудня 2021 року, а всього 172\~906,20 грн. Окрім цього, [PERSON] 08 листопада 2021 року сплатив на користь ТДВ «Страхова компанія «Бенефіт», грошові кошти в розмірі 9135,00 грн., що підтверджується квитанцією № 4НКР-С2ВА-336К-ЕТХ9. Згідно даної квитанції призначенням платежу вказано страхування вантажу. Вказані кошти, за твердженнями позивача, сплачено за страхування автомобіля, передбаченого попереднім договором від 21 жовтня 2021 року. Доказів укладення договору страхування автомобіля до суду не надано. Вказаний у попередньому договорі транспортний засіб не застраховано. Наведене підтверджується відомостями з офіційного сайту МТСБУ https://cbd.mtsbu.ua/. До суду, в порушення вимог ст. 76 - 81 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження і обґрунтування тверджень, що під поняттям вантаж мається на увазі саме передбачений у попередньому договорі автомобіль, що ТДВ «Страхова компанія «Бенефіт» має будь яке відношення до укладеного між ТОВ «Везем Шиппінг» та [PERSON] попереднього договору купівлі продажу транспортного засобу, доказів наявної вимоги продавця (як в попередньому договорі, так і оформленої окремим документом), щодо обов`язку страхування автомобіля покупцем і саме в цій страховій компанії. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відтак вимоги позивача про стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Бенефіт» на його користь 9135,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За змістом ст. 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно вимог\~ст. 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом\~ст. 524 ЦК України\~грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривні; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині 3 ст. 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Тобто заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі (розписці), чинне законодавство не містить. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Матеріали справи не містять доказів укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу. За правилами ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа зобов`язана повернути грошові кошти, коли підстава, на якій вони були отримані, згодом відпала. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором, або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. За змістом ч. 1ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно вимог ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджую-ться у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого поперед-нім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або, якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. В силу положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним, згідно ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно абзацу 2 ч. 1-3 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно якого позивачем на рахунок відповідача перераховано грошові кошти в розмірі 172906, 20 грн. (п. 2.1 попереднього договору). Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, зазначеного у п. 1.1. попереднього договору, в строк до 28 лютого 2022 року, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем укладений не був. Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 172\~906,\~20\~грн. підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №461/5297/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі №711/5065/15-ц. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд вважає, що відповідач ТОВ «Везем Шиппінг»\~допустив істотне порушення прав позивача, оскільки останній позбавлений можливості отримати у власність обумовлений у попередньому договорі автомобіль, на що він розраховував при укладенні праврочину. Разом з тим, твердження позивача про передачу 11 червня 2022 року співробітнику ТОВ «Везем Шиппінг» грошових коштів в розмірі 600 доларів США на виконання умов попереднього договору, є лише припущеннями, не підтвердженими жодними належними і допустимими доказами. Відтак, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню і з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь позивача слід стягнути грошові кошти в розмірі 172906, 20 грн. У задоволенні іншої частини майнових вимог, відмовити. У частині 1 ст. 133 ЦПК України вказано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1, п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про сплату судового збору» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни інвалідів війни. Наведене підтверджужться посвідченням серії [NUMBER] виданого 30 жовтня 2018 року. Відтак, при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] , в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про сплату судового збору», звільнений від сплати судового збору. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на вказане, з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь держави Україна слід стягнути судовий збір в розмірі 1729,06 грн. (172906,20 / 100).

Outcome: partial