Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

26.04.2022 року позивачка звернулася до суду з даним позовом і просила розірвати її шлюб з відповідачем та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини\~ заробітку (доходу)\~ відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем у неї не склалося у зв`язку із несумісністю характерів, між ними склалися неприязні відносини, вини не розуміють один одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призводить до негативних наслідків для психологічного стану її та їхньої дитини. Тривалий час вони подружніх стосунків не підтримують, кожен з них живе самостійним життям. Вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається виключно вона, відповідач жодної участі у цьому не приймає, ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося. Вважає, що продовження шлюбно-сімейних відносин є неможливим, а утримувати спільну дитину вони повинні разом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.4). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи шляхом направлення судової повістки на вказану ним електронну адресу (а.с.а.с.47,87), у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу із позивачем, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає частково у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 48). Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 27 травня 2019 року /актовий запис № 03/ виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 травня 2019 року (а.с. 26). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 листопада 2020 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.25). Сім`я розпалася через непорозуміння сторін, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, сторони разом не живуть, їхня спільна дитина [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачем. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст. 21 СК України. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2\~ст.181\~СК України \~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1\~ст.183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7\~Закону\~України «Про\~державний бюджет\~на 2023\~рік» №2710-ІХ\~від 03.11.2022\~року передбачено,\~що прожитковий\~мінімум становить\~ для\~дітей віком\~до 6\~років -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Суд вважає, що при встановлених обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, а тому суд шлюб між сторонами розриває. Щодо вирішення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини сторін, то суд зауважує, що позиція відповідача, зазначена у його заяві, щодо визначення розміру аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) не підтверджена жодними доказами, які би давали суду підстави погодитися із позицією відповідача, як то доказами про стан його здоров`я, матеріальне становище, наявність інших дітей, непрацездатних батьків. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини, суд враховує, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 26.12.2023 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) , починаючи з 27.10.2022 року до 30.10.2023 року. Виходячи із вищевикладеного, суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини у розмірі . Тому суд стягує із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини\~ заробітку (доходу)\~ відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що при реєстрації шлюбу прізвище відповідача було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач до суду із клопотанням про відновлення свого дошлюбного прізвища не зверталася. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1. ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 26.04.2022 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430\~ЦПК України. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у зв`язку із задоволенням позову в частині розірвання шлюбу у розмірі 992,40 грн та в дохід держави 992,40 грн у зв`язку із задоволенням позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved