Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із первісним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.01.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24.02.2022 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, а також зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення об`єднано в одне провадження з первісним позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім цього, розгляд справи було переведено із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на загальне позовне провадження. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.03.2022 року залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі за первісним позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 14.09.2022 року залучено [PERSON] в якості співвідповідача до участі у справі за первісним позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов мотивує тим, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Савчинська-Федорова Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за №904, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №173745836 від 15.07.2019 року. Відповідач [PERSON] , зареєстрований у даному будинку, що підтверджується даними довідки Відділу Центр надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради №29416/0/99-21 від 12.11.2021 року. Однак, з 30.03.2020 року відповідач за даною адресою не проживає, що підтверджується Актом №26 від 12.11.2021 року, складеним за участі трьох свідків (сусідів) у присутності уповноваженої особи паспортиста ТОВ УК Навібуд Камалова Л.Г., яка засвідчила підписи свідків. При цьому, згідно Акту №92 від 12.11.2021 року, складеного за участі трьох свідків (сусідів) у присутності уповноваженої особи паспортиста ТОВ УК Навібуд Сухорукова Є.П., яка засвідчила підписи свідків, що [PERSON] з березня 2020 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, реєстрація місця проживання відповідача у будинку належному позивачу, перешкоджає їй вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. За наведених обставин, вважає, що наявні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим будинком. Проте, оскільки відповідач не має наміру вирішити дане питання в досудовому порядку, позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені ч.2 ст.405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначені фактичні дані та наведені положення матеріального права, представник позивача вважає, що відповідач, який є членом сім`ї позивача, без поважних причин, понад один рік не проживає у вищезазначеному будинку, а тому втратив право користування цим житлом. Будь-яких перешкод у доступі відповідачу до спірного житла протягом року позивачем не вчинялось. Відповідач за власною волею змінив місце проживання та переїхав до іншого будинку за адресою: [ADDRESS] . Зустрічна позовна заява [PERSON] мотивована тим, що він [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 20.11.1985 року по 23.07.2019 року. Протягом більше ніж тридцяти семи років проживання в будинку [ADDRESS] він за власні кошти здійснив істотні поліпшення зазначеного будинку, внаслідок яких будинок значно зріс у ринковій вартості. 23 липня 2019 року його місце проживання було зареєстровано в будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок був придбаний на ім`я дочки позивача [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 173745836 від 15.07.2019 року. Для придбання будинку [ADDRESS] були використані кошти від продажу будинку [ADDRESS] , однак право власності на будинок [ADDRESS] формально набула дочка відповідача [PERSON] .. Реєстрація [PERSON] в будинку [ADDRESS] була проведена з волевиявлення відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , як формального власника будинку, про що до позовної заяви додано відповідний доказ: заява про реєстрацію місця проживання [PERSON] з особистою згодою [PERSON] .. Проте, через деякий час після початку сумісного проживання за вищевказаною адресою власник будинку відповідач за зустрічним позовом [PERSON] почала створювати перешкоди йому [PERSON] у проживанні за місцем реєстрації, зокрема, нею та її чоловіком систематично вчинювалися провокаційні дії з метою створення конфліктних ситуацій. Внаслідок неодноразових вищезазначених провокацій та насильницьких дій він [PERSON] в теперішній час за місцем реєстрації не проживає. По цій причині позбавлений можливості не тільки ночувати, відпочивати у житлі, а й отримувати кореспонденцію, користуватися послугами сімейного лікаря та загалом вести нормальний соціальний спосіб життя, спілкуватися в межах свого помешкання з іншими членами своєї родини, товаришами, друзями. Будь-якого іншого житла на праві власності чи на праві найму [PERSON] не має. \~ \~ \~ \~Таким чином, станом на теперішній час він [PERSON] тимчасово не проживає у будинку по [ADDRESS] по причині вчинення йому відповідачем перешкод у доступі до приміщень, яка відібрала у нього [PERSON] ключі від вхідної хвіртки до подвір`я, від вхідних дверей у будинок та встановила сигналізацію, не повідомивши йому [PERSON] код доступу. На теперішній час ключів від замків на вхідних дверях він не має. Сам факт відсутності у нього ключів від замків на вхідних дверях до помешкання, у якому він [PERSON] зареєстрований та має право проживати, неповідомлення йому коду доступу до відключення системи охорони будинку свідчить про вчинення йому перешкод у доступі до житла. Будинок є двоповерховим, має жилий цокольний поверх. Проживання у будинку є можливим без будь-яких контактів сторін, однак первісним позивачем створена важка конфліктна ситуація та під цим приводом позбавлено його [PERSON] доступу до будь-яких приміщень будинку, зокрема, й до тих, у які він за волею власника будинку [PERSON] вселився у липні 2019 року, та позбавлено доступу до території домоволодіння його власником. Будь-яка спроба його [PERSON] зустрітися з відповідачем [PERSON] , прийти в житло з метою вирішення питання свого проживання викликає провокаційні дії з боку власника житла [PERSON] та її чоловіка [PERSON] .. Таким чином, з метою уникнення провокацій та умисно створених відповідачем за зустрічним позовом конфліктних ситуацій, вчинення щодо нього протиправних дій він [PERSON] був вимушений тимчасово залишити своє єдине житло. Про поважність причин, з яких [PERSON] тимчасово не проживає у спірному житлі свідчить той факт, що він не має жодного житла на праві власності, ні на праві постійного користування чи найму, не мав жодних інших причин, крім уникнення конфліктів, залишити спірне житло, оскільки проживав у ньому з дружиною [PERSON] , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі понад 38 років, та іншої сім`ї не має. Доводи щодо відсутності його [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не є спроможними, оскільки не маючи будь-якого іншого житла, [PERSON] , не мав і не міг мати жодних причин залишити своє єдине можливе місце проживання, ніж бажання уникнути конфліктів, погроз та небезпеки заподіяння йому тілесних ушкоджень та навіть смерті. Зняття зустрічного позивача з реєстрації у будинку [ADDRESS] з підстав визнання його таким, що втратив право користування цим житлом, призведе до втрати можливості ним [PERSON] отримувати пенсію, оскільки він є пенсіонером МВС, систематично оновлювати дані в банку, в якому відкрито зарплатний рахунок, зробить його існування несоіціалізованим, оскільки нормальне соціальне існування людини в державі прив`язане в значній мірі до реєстрації місця проживання. За таких обставин він [PERSON] вимушений захищати своє право на житло в судовому порядку. \~ \~ \~ \~На момент вселення в будинок власником житла [PERSON] було визначено конкретні приміщення в яких проживав він [PERSON] . Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У свою чергу, він [PERSON] не втрачав інтерес до спірного житла, протягом року систематично приходив до будинку, проте жодного разу йому не відчинили, не впустили навіть на подвір`я домоволодіння та не вели адекватної розмови щодо наявності у нього права жити за зареєстрованим місцем проживання. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у первісному позові просила суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у своєму зустрічному позові просив суд вселити його [PERSON] у будинок [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди йому [PERSON] у користуванні житлом - будинком [ADDRESS] та надати ключі від дверей, через які здійснюється доступ до будинку - хвіртки (воріт) та вхідних дверей. 12.07.2022 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просив суд вселити його [PERSON] у будинок [ADDRESS] , зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди йому [PERSON] у користуванні житлом - будинком [ADDRESS] та надати ключі від дверей, через які здійснюється доступ до будинку - хвіртки (воріт) та вхідних дверей, а також зобов`язати\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~визначити йому\~ [PERSON] \~житлове приміщення,\~яке він\~має право\~займати у\~будинку [ADDRESS] . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила суд задоволити його з підстав наведених в позові, а зустрічний позов із збільшеними позовними вимогами не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що відповідач [PERSON] є її батьком та з березня місяця 2020 року не проживає з ними в будинку, він з будинку виїхав добровільно та проживає в квартирі [ADDRESS] . Також, відповідач [PERSON] транспортним засобом вивіз всі свої особисті речі. Її мама [PERSON] , також була переїхала до батька та деякий час проживала з ним в орендованому житлі, але через деякий час подала заяву про розлучення з [PERSON] і повернулася проживати до неї. Пояснила також, що відповідач [PERSON] має в користуванні автомобіль, він два рази приїжджав та вивозив свої речі з її будинку, одного разу йому допомагав його друг [PERSON] . Відповідач [PERSON] віддав всі ключі, які в нього були, а саме від хвіртки, вхідних дверей будинку її мамі [PERSON] , а вона передала їх їй. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав наведених в позові, а зустрічний позов із збільшеними позовними вимогами не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, пояснивши суду, що подружжя [PERSON] придбали будинок, де пізніше зареєструвались проживати і батьки позивачки. З березня місяця 2020 року батьки позивача [PERSON] почали проживати по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] виїхав з будинку добровільно, вивізши з будинку всі свої особисті речі. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзиві, а зустрічний позов із збільшеними позовними вимогами підтримала та просила суд задоволити його з підстав наведених в позові, пояснивши суду, що відповідач [PERSON] через конфліктні обставини змушений був переїхати з будинку. Власником будинку є дочка відповідача [PERSON] .. Якщо шлюб буде розірвано то необхідно відповідачу визначити місце для проживання. Житло, яке орендує відповідач належить трьом особам. [PERSON] раніше проживав у будинку по [ADDRESS] і також вкладав свої кошти в будинок. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка співвідповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні показав суду, що позивач за первісним позовом [PERSON] є його дружиною, а відповідач [PERSON] є його тестем. В 2019 році вони з дружиною купили будинок [ADDRESS] ,\~та дозволили\~батькам дружини\~проживати в\~будинку,\~а також\~зареєструватися в\~ньому на\~деякий час,\~оскільки вони\~хотіли купити\~собі квартиру.\~Батько дружини\~ [PERSON] \~приблизно в\~березні 2020\~року добровільно\~переїхав проживати\~в квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] . Через декілька днів до нього на квартиру перейшла проживати його дружина [PERSON] .. Також показав суду, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, і через це постійно виникали конфлікти. [PERSON] перед тим, як перейшов проживати в квартиру, приїхав на автомобілі і забрав всі свої речі. Після цього, [PERSON] до їх з дружиною будинку [ADDRESS] ніколи не приходив та не виявляв бажання проживати у будинку знову. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] в судовому засіданні просила суд первісний позов задовольнити, а у зустрічному позові із збільшеними позовними вимогами відмовити, пояснивши суду, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком. Він неодноразово погрожував їй і говорив, щоб вони йшли проживати окремо від дітей. Відповідач [PERSON] не хотів проживати в будинку [ADDRESS] . [PERSON] сам добровільно виїхав з будинку та переїхав проживати в квартиру [ADDRESS] . Через деякий час, вона також перейшла проживати в квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] до [PERSON] , і проживали вони разом в квартирі більше року. Але вона через деякий час, знову повернулася проживати в будинок [ADDRESS] до своєї дочки [PERSON] , так як [PERSON] зловживав спиртними напоями та постійно вчиняв сварки та конфлікти. Після цього вона подала до суду позов на розірвання шлюбу з [PERSON] .. Також пояснила, що десь в червні місяці 2022 року до будинку [ADDRESS] приходив її чоловік [PERSON] , він говорив їй, що хоче з нею примиритися, так як в той час в апеляційному суді знаходилася його апеляційна справа на рішення суду щодо їх розлучення. Вона поговорила з [PERSON] та сказала йому, що вона не хоче з ним примирення. Також, з ним того дня приходив його друг [PERSON] , але він сидів у машині. Щоб зайти у двір або будинок [PERSON] нічого не говорив, він тільки хотів поговорити з нею про примирення між ними. Також пояснила суду, що [PERSON] сам добровільно забрав всі свої речі, меблі, інвентар та переїхав проживати в квартиру, а перед цим він віддав їй всі ключі від хвіртки та будинку, які вона передала дочці [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з позивачем [PERSON] тобто вони є сусідами. Вона бачила, як відповідач [PERSON] із своєю дружиною переїжджали з будинку та вивозили свої речі. Сварок між сусідами вона не чула. Вона підписувала акт про не проживання [PERSON] в установі, як ця установа називається вона не пам`ятає. При складанні акта була присутня вона, позивач та особа, яка оформляла акт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з позивачем [PERSON] .. Вона бачила, як батьки позивача [PERSON] переїжджали з будинку, тобто вона бачила автомобіль і речі, які вивозили з будинку. Коли складався акт то були присутні [PERSON] , її мама, [PERSON] , а також особа, яка складала акт. [PERSON] це її мама, яка підписувала акт вдома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працював інкасатором з [PERSON] тобто вони здійснювали перевезення матеріальних цінностей. [PERSON] завжди проявляв себе, як відповідальний працівник, який його інколи замінював. Також у них працював і [PERSON] по сумісництву. Він також добре працював, але після продажу будинку в них почали виникати конфлікти на роботі з [PERSON] .. [PERSON] не приходив на роботу з ознаками алкогольного сп`яніння, так як в них відповідальна робота. [PERSON] є доброзичливою людиною, він допомагав йому по роботі, вчив як правильно виконувати свої професійні обов`язки. Він особисто не бачив і не чув, щоб [PERSON] виганяли в будинку і те, щоб він хотів повернутись в будинок. Також показав, що [PERSON] разом своєю жінкою [PERSON] були переїхали проживати до [PERSON] на квартиру. Інколи коли він приходив у гості на квартиру до [PERSON] та [PERSON] то бачив, що вони в квартирі облаштувалися, перевезли свої особисті речі. Квартира в яку переїхали проживати [PERSON] та [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] , але точну адресу квартири він не пам`ятає. Проживали вони в квартирі разом приблизно рік, а може й більше точно вже не пам`ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працює начальником служби охорони в ТЦ Епіцентр в м.Мукачево і в його присутності [PERSON] з`ясовував стосунки з одним із працівників торгового центру [INFO] , прізвище якого [PERSON] , оскільки останній зі слів самого [PERSON] , образив його дружину [PERSON] , яка також працює в торговому центрі Епіцентр. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] зателефонував йому десь в грудні місяці 2019 року і сказав чи може приїхати до нього. Він приїхав до нього засмучений і сказав, що вдома в нього виникла сварка. Через деякий час [PERSON] попросився проживати в його квартирі, яка знаходиться по [ADDRESS] . Він дозволив [PERSON] проживати в квартирі та через деякий час до [PERSON] на квартиру прийшла проживати і його дружина [PERSON] .. Так дійсно в червні місяці 2022 року він приходив із [PERSON] до будинку [ADDRESS] . Прийшовши до будинку, [PERSON] подзвонив і на це вийшла його дружина. Про що вони між собою розмовляли, він не чув так як знаходився у автомобілі. Через деякий час приїхали працівники служби охорони і працівники поліції. Також пояснив, що він один раз приїжджав на автомобілі до будинку де раніше проживав [PERSON] і звідти допомагав перевести на квартиру речі [PERSON] , це були гантелі, штанга та одяг. [PERSON] переїхав проживати в його квартиру [ADDRESS] \~в грудні\~місяці 2019\~року.\~Також показав,\~що дружина\~ [PERSON] ,\~а саме\~ [PERSON] \~проживала у\~квартирі з\~ [PERSON] \~до листопада\~місяця 2021\~року.\~ \~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав суду, що він бачив, як [PERSON] були тілесні ушкодження, які зі слів самого [PERSON] він отримав від [PERSON] .. Також одного разу коли він приїжджав до [PERSON] то бачив, як [PERSON] тесть [PERSON] вивозив з автомобілем свої речі з будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав суду, що він знає сім`ю [PERSON] більше 40 років, це була гарна сім`я. Також показав, що в [PERSON] були конфлікти з [PERSON] .. При конфліктах між ними він присутній не був. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.07.2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №173745836 від 15.07.2019 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (т.1, а.с. 7-9). Із Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №29416/0/199-21 від 12.11.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с. 10). Згідно Акту №26 від 12.11.2021 року складеного уповноваженою особою паспортистом ТОВ УК Навібуд, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає з березня 2020 року (т.1, а.с. 11). Згідно Акту №92 від 12.11.2021 року складеного уповноваженою особою паспортистом ТОВ УК Навібуд, [PERSON] з березня місяця 2020 року проживає за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с. 12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №173745836 від 15.07.2019 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (т.1, а.с. 56). Із листа Центру надання адміністративних послуг №6113/01-40 від 30.06.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання проведена на підставі заяви [PERSON] та згоди власниці домоволодіння [PERSON] (т.1, а.с. 57). Із листа Центру надання адміністративних послуг №7106/01-32 від 27.07.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 20.11.1985 року по 23.07.2019 року. Згідно заяви про реєстрацію місця проживання, 23.07.2019 року [PERSON] перереєструвався за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняття з [ADDRESS] (т.1, а.с. 58). Відповідно до запису із Трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] працює в ТОВ Український сервіс інкасації на посаді інкасатора сектору інкасації відділу інкасацій Департаменту інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, Наказ №12-к від 02.10.2020 року (т.1, а.с. 88-90). Згідно Інформації про відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №296997676 від 29.01.2022 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 193). Із листа заступника начальника Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - начальника слідчого управління Гиндрюк П. за №5-4848/106/26 від 13.05.2022 року, на підставі заяви [PERSON] від 22.02.2019 року, в порядку ст.214 КПК України, слідчим СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області Буташ М.М. було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019070040000436 від 23.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 25.02.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України досудове розслідування по кримінальному провадженню за №12019070040000436 закрито (т.2, а.с. 81,82). Постановою старшого слідчого СВ Буташ М.М. від 25.02.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1209070040000436 від 23.02.2019 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України (т.2, а.с. 88). Із листа Управління поліції охорони в Закарпатській області №2аз/43/26/01-2022 від 06.07.2022 року вбачається, що 05.06.2022 року о 16 год. 33 хв. на ГПЦС УПО надійшов сигнал Тривога у зв`язку з спрацюванням сигналізації на об`єкті, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вході відпрацювання сигналу Тривога встановлено, що біля будинку перебувають [PERSON] та [PERSON] , який повідомив про перешкоджання в користуванні приміщенням в якому він зареєстрований. Окрім цього, [PERSON] повідомлено про виклик наряду поліції по спецлінії 102 (т.2, а.с. 148). Із звернення-характеристики щодо [PERSON] та характеристики на [PERSON] виданої ТзОВ Український сервіс інкасації вбачається, що [PERSON] характеризується позитивно (т.2, а.с. 215-217). Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та нормами\~Житлового кодексу Української РСР.\~ Згідно ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У відповідності до ч.ч.1, 2\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.7\~ЗУ Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно\~ст.150 Житлового кодексу Української РСР\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживав по місцю своєї реєстрації в буд. [ADDRESS] , починаючи з березня місяця 2020 року, тобто більше одного року, без поважних причин, оскільки, як було встановлено, він залишив місце проживання за своєю реєстрацією добровільно, і переїхав проживати за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , де також проживав більше року із своєю дружиною [PERSON] , з якою через деякий час розлучився. Даний факт підтверджується також і показами третьої особи [PERSON] , тобто колишньою дружиною відповідача [PERSON] , а також поясненнями позивача [PERSON] та показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Крім цього, у своєму зустрічному позові, і сам відповідач [PERSON] зазначає, що він не проживає у будинку [ADDRESS] . Також добровільність відповідача [PERSON] у залишенні місця проживання тобто будинку [ADDRESS] була встановлена у його діях, зокрема він на автомобілі вивіз із будинку свої речі, добровільно віддав власнику будинку [PERSON] ключі від хвіртки та вхідних дверей будинку, що підтверджується показами [PERSON] , поясненнями [PERSON] та показами свідка [PERSON] .. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] не було доведено належними та допустимими доказами факту, що власник будинку [PERSON] та [PERSON] створювали перешкоди [PERSON] у проживанні за місцем реєстрації, зокрема, що нею та її чоловіком систематично вчинювалися провокаційні дії з метою створення конфліктних ситуацій, а також, що останніми вчиняються перешкоди у доступі до приміщень, про те, що [PERSON] відібрала у [PERSON] ключі від вхідної хвіртки до подвір`я та вхідних дверей у будинок. У свою чергу, твердження представника відповідача [PERSON] , про те, що [PERSON] залишив місце проживання за місцем реєстрації з поважних причин, тобто через конфліктні ситуації із власником будинку [PERSON] та [PERSON] , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як було встановлено, що конфлікти між ними виникають із сімейних відносин. Щодо Листа №2аз/43/26/01-2022 від 06.07.2022 року Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України про те, що ними 05.06.2022 року було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , то суд не бере до розгляду, оскільки спір у даній справі виник через те, що [PERSON] не проживав за місцем своєї реєстрації, без поважних причин, більше року, починаючи з\~березня 2020\~року. У свою чергу, із зазначеного листа вбачається, що виїзд працівників Управління поліції охорони в Закарпатській області, за вищезазначеною адресою, здійснювався 05.06.2022 року, тобто в той період часу, коли справа вже перебувала в провадженні Мукачівського міськрайонного суду, тобто дана подія мала місце в інший період часу, який не охоплює період предмета спору і цим самим не спростовує доводи відповідача. Також у своїх поясненнях в судовому засіданні третя особа [PERSON] зазначала, що відповідач [PERSON] дійсно в червні місяці 2022 року приходив, але метою його приходу було примирення з нею, оскільки в той час в апеляційному суді знаходилася його апеляційна скарга на рішення суду щодо їх розлучення. Отже, враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що правових підстав для користування даним житловим будинком відповідач [PERSON] втратив, оскільки не проживав в ньому більше одного року без поважних причин, а тому первісний позов є обґрунтований і такий, що підлягає до задоволення. Що стосується зустрічного позову то він разом із первісним позовом є взаємопов`язаний, і рішення у первісному позову безпосередньо впливає на рішення зустрічного позову, а тому задоволення первісного позову повністю виключає задоволення зустрічного позову і додаткової мотивації в цій частині не потребує.

Outcome: approved