Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.05.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 219. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, з листопада 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем є спільна малолітня дитина дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, підстав для примирення не вбачає, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 18.01.22 р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що 05.05.2017 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05 травня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 219. Від шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 червня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Разом із тим, з листопада 2020 року сторони ведуть окреме господарство, шлюбні відносини фактично припинені, а їх збереження суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, шлюб носить формальний характер, і його збереження суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved