Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

У січні 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. 30 вересня 2019 року Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали Комплексний договір № 1/3731957 (далі Кредитний договір). Відповідно до вказаного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 275 813,80 гривень на умовах: цільове призначення 263 156,00 гривень на купівлю транспортного засобу марки Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , для особистого користування, та 12 657,80 гривень в сплату страхової премії за договором страхування від нещасних випадків. Позивачем зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами, однак відповідачем порушені умови Кредитного договору. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Заяви, клопотання. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, згідно якої остання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 37-38). Процесуальні дії у справі. 18 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 52-53). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Встановлено, що 30 вересня 2019 року Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали Комплексний договір № 1/3731957 (далі Кредитний договір) (а.с. 33-34). Відповідно до вказаного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 275 813,80 гривень на умовах: цільове призначення 263 156,00 гривень на купівлю транспортного засобу марки Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , для особистого користування, та 12 657,80 гривень в сплату страхової премії за договором страхування від нещасних випадків. Вказане підтверджується меморіальними ордерами № 1/3731957 від 30 вересня 2019 року (а.с. 11-12). Попри це, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 01 листопада 2022 року заборгованість за Кредитним договором складає 243 455,30 гривень, що включає: заборгованість за кредитом 190 914,67 гривень, прострочена заборгованість за кредитом 21 120,50 гривень, нараховані відсотки 199,08 гривень, нарахована комісія 31 221,05 гривень (а.с. 2). Позивач відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України направлял на адресу відповідача вимоги-повідомлення про погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором (а.с. 7-8). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлено, що 30 вересня 2019 року Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали Комплексний договір № 1/3731957. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив свої зобов`язання за вказаним Комплексним договором. Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок заборгованості за кредитним договором складений на підставі виписок з рахунку, копії яких наявні в матеріалах справи та якими підтверджується рух коштів на рахунку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022\~\~року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21). Частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 статті 1050 ЦК України визначає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 8 статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. При цьому, положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved