Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просила: - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у зв`язку з продовженням навчання на денній, контрактній формі навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до 30.06.2023. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Батьком позивача є відповідач, однак він з її матір`ю у шлюбі не перебував, хоча й до досягнення дочкою повноліття стабільно сплачував аліменти. Наразі відповідач має іншу сім`ю та двох малолітніх дітей з якими проживає окремо. Позивач, ще не досягнула 23-ох років та навчається на другому курсі, денної форми навчання на контрактній основі в Київському університеті культури, а термін навчання закінчується 30.06.2023. Позивачу необхідна матеріальна допомога від її батька відповідача, оскільки їй потрібно платити за гуртожиток та інші похідні з навчанням витрати, а сама працювати не може та й матір має інвалідність другої групи і не спроможна самостійно платити за навчання. Проте, відповідач є працездатного віку, фінансово спроможний, оскільки він працює, має будинок та автомобіль. Отже, відповідач як батько може сплачувати аліменти позивачу у зв`язку з її навчанням, як він це робив раніше до досягнення дочкою повноліття. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 13.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано: від ГУ ДПС; ЦОП Липовецької\~ДПІ ГУ\~ДПС - інформацію про доходи відповідача; від Липовецького РСП КП "ВООБТІ"; ГУ Держгеокадастру; РСЦ МВС\~ України - інформацію щодо нерухомого майна відповідача та транспортних засобів. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи комісії свідоцтва про народження позивача, [INFO] , її батьком є відповідач. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Липовецькою міською радою 28.10.2021 позивач по теперішній час проживає по [ADDRESS] , а згідно довідки про склад сім`ї від 04.08.2021, позивач проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач навчається на денній формі навчання на контрактній основі (оплата навчання за семестр 9000,00 грн) у Київському університеті культури, а термін навчання закінчується 30.06.2023, що підтверджується договором №37728 про підготовку фахівця з вищою освітою від 26.07.2021. Також у справі наявна копія відповідної довідки з навального закладу, де продовжує навчання позивач до 30.06.2023. Крім того, з позивачем та навчальним закладом укладено контракт на проживання у гуртожитку, що у м. Києві строком на 2021-2022 навчальний рік. Позивачем додано до позову копію судового наказу, виданого Липовецьким районним судом Вінницької області від 14.08.2015 у справі №136/1316/15-ц, за яким з відповідача на утримання дочки стягувалися аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У матеріалах справи наявна копія розрахунку зі сплати аліментів, за якою вбачається, що відповідач до серпня 2021 року сплачував аліменти на утримання дочки. Позивач не заперечує, що раніше до досягнення повноліття її батько стабільно сплачував аліменти. Натомість стверджує, що наразі відповідач припинив сплачувати аліменти та має іншу сім`ю і двох малолітніх дітей, з якими проживає окремо. Позивачу необхідна матеріальна допомога від її батька, оскільки їй потрібно платити за гуртожиток та інші похідні від навчання витрати. Позивачем надано копії квитанцій про витрати, пов`язані з навчанням. Крім того, позивач надала медичну документацію, з якої можна зробити висновок, що вона, з діагнозом пневмонії, перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.11.2020 по 26.11.2020, а її матір [PERSON] має інвалідність другої групи. При цьому, доказів того,\~що захворювання\~саме позивача\~є хронічним\~та/або\~потребує значних\~матеріальних витрат\~на лікування\~суду не\~надано. Разом з тим, позивачем надано довідку з Липовецької міської ради від 22.12.2021 про те, що її батько з 20.10.2021 по даний час працює оператором газової котельні КЗ «Липовецький міський будинок культури» і що за 2021 рік отримав заробітну плату. Судом було витребувано від Липовецького РСП КП "ВООБТІ" та ГУ Держгеокадастру інформацію про наявність у відповідача нерухомого майна та з`ясовано, що відповідач має у власності житловий будинок по [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки за вказаною адресою: площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку; площею 0,0505 га для ведення особистого селянського господарства. Судом було витребувано від ДПІ ГУ\~ДПС інформацію про доходи відповідача та з`ясовано, що Відділом культури молоді та спорту Липовецької РДА, КЗ «Липовецький міський будинок культури» за 2021 рік відповідачу було виплачено заробітну плату в сумі 29794,69 грн, а Вінницьким обласним центром зайнятості, Управлінням праці та соціального захисту населення відповідачу було виплачено соціальні виплати в сумі 9940,76 грн. Крім того, КЗ «Липовецький міський будинок культури», з січня по квітень 2022 року, відповідачу було виплачено заробітну плату в сумі 19717,80 грн, а Вінницьким обласним центром зайнятості, Управлінням праці та соціального захисту населення, з січня по червень 2022 року, відповідачу було виплачено 9787,35 грн соціальних виплат. За інформацією з РСЦ МВС України за відповідачем зареєстровані транспортні засоби: САЗ3507 1992 року випуску; ПГМФ830410 2020 року випуску. Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено в ст. ч. 1\~ст. 199 СК України\~батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно зі\~ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Крім того, Верховний Суд України роз`яснив у п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст зазначених норм матеріального права та правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Судом було встановлено, що позивач, вік якої перевищує 18, але є меншим 23 років, як повнолітня донька відповідача, є студенткою денної, контрактної форми навчання Київського університету культури, не працює, не отримує доходів та несе певні витрати, які пов`язані з її навчанням, при цьому перебуває на матеріальному забезпеченні матері, яка має інвалідність другої групи. Однак, проаналізувавши наявну у матеріалах справи інформацію про доходи відповідача, судом було встановлено, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, оскільки за місцем роботи, у 2021 році відповідачу було виплачено заробітну плату лише в сумі 29794,69 грн. При цьому, згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» було установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2270,00 грн, з 1 липня 2379,00 грн, з 1 грудня 2481,00 грн. Також, КЗ «Липовецький міський будинок культури», з січня по квітень 2022 року, відповідачу було виплачено заробітну плату в сумі 19717,80 грн. При цьому, згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» було установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2481,00 грн, з 1 липня 2600,00 грн, з 1 грудня 2684,00 грн. Таким чином, якщо співставивши суми заробітних плат відповідача за вказані періоди із встановленими прожитковими мінімумами 2021 та 2022 років, можна дійти висновку, що доходи відповідача ледь-ледь перевищують, за визначенням, місячну вартісну оцінку споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності. Крім того, за змістом ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50%. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Суд враховує, що Вінницьким обласним центром зайнятості, Управлінням праці та соціального захисту населення відповідачу за 2021 рік було виплачено соціальні виплати в сумі 9940,76 грн, а з січня по червень 2022 року, 9787,35 грн соціальних виплат, однак таких сум разом із заробітною платою недостатньо буде відповідачу для того, щоб визнати його спроможним надавати матеріальну допомогу позивачу, особливо враховуючи й той факт, що зі слів позивача, відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. При цьому, такі соціальні виплати слід співставити з переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 №146 та чи взагалі проводиться утримання аліментів з таких видів соціальних виплат, що виплачені позивачу. Разом з тим, встановлена судом наявність у відповідача у приватній власності одного будинку та двох земельних ділянок, не може свідчити про отримання додаткового доходу, оскільки, якщо й будинок є місцем проживання відповідача, і інформації про здачу частину його приміщень в оренду немає, то й земельні ділянки біля будинку не мають такого цільового призначення як наприклад: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що позбавляє повноцінної можливості здавати їх в оренду й отримувати дохід. Насамкінець, факт реєстрації за відповідачем вантажівки 1992 року з причіпом не може спростовувати встановлених судом обставин про те, що відповідач неспроможний надавати позивачу щомісячну матеріальну допомогу, а тому в даному випадку законні підстави, за яких можливе стягнення з батька відповідача аліментів на утримання його повнолітньої дочки позивача відсутні. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду позивачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька, щомісячно, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд, вирішуючи питання судових витрат зі сплати судового збору керується приписами ст. 141 ЦПК України та враховує, що оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, а позов залишено без задоволення, за таких обставин, суд дійшов висновку, що судові витрати, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed