Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Короткий зміст заяви. 24.01.2023 заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у с. Пологи Запорізької області. Свої вимоги мотивує тим, що вона постійно проживала в с. Пологи Запорізької області разом зі своєю сім`єю. Після 24.02.2022 через повномасштабну збройну агресію вона покинула с. Пологи та постійно стала проживати в м. Запоріжжя. В с. Пологи залишився її дідусь [PERSON] , [INFO] . [PERSON] загинув від ворожого обстрілу [INFO] за адресою свого мешкання, а саме: [ADDRESS] від отриманих травм, про що 11.01.2023 Пологівським РВП ГУНП в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження. Жодних документів окупаційної влади їй не видавали. На місце смерті дідуся виїжджав український експерт, який здійснив опис останків трупу, проте жодних документів не видав, оскільки морг вже офіційно перестав функціонувати через окупацію. На похованні дідуся був присутній її троюрідний брат [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно для оформлення правових наслідків його смерті та реалізації нею спадкових прав. Оскільки вона не має необхідних документів для реєстрації факту смерті дідуся, вимушена звернутись до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження, за участі заявника. 31.01.2023 у судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, він є троюрідним братом заявниці. 28.04.2022 йому зателефонував його батько [PERSON] і повідомив, що у с. Пологи загинув дідусь заявниці [PERSON] та його було поховано 26.04.2022 на Деповському кладовищі в с. Пологи. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що заявниця є його дружиною. 25.04.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин він з дружиною перебував вдома, коли їй зателефонував дідусь [PERSON] .. Вони поговорили. А вже о 17 годині 00 хвилин того ж дня їм зателефонувала онука [PERSON] , яка повідомила, що дідуся вбили. Після чого він поїхав за місцем мешкання [PERSON] для підготовки до поховання. 26.04.2022 [PERSON] поховали на кладовищі в с. Пологи. Позиції учасників справи. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, вимоги просили задовольнити. Заінтересована особа, належним чином повідомлена до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] народився [INFO] у с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області, про що свідчить копія паспорта громадянина України на його ім`я. За життя [PERSON] отримував посвідчення водія [NUMBER] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] . [PERSON] 29.06.1987 уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] , про що зазначено у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 21.04.2007 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . 31.01.2008 складено заповіт, яким [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON] , 1988 року народження. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 172, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] 31.01.2018 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Таким чином заявниця [PERSON] є онукою померлого [PERSON] 11.01.2023 Пологівським районним відділом поліції ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023082320000053 за ч.2 ст.438 КК України внесені відомості за фактом загибелі [PERSON] 25.04.2022 внаслідок артилерійського обстрілу цивільного населення та об`єктів цивільної інфраструктури в с. Пологи Пологівського району Запорізької області, про що свідчить Витяг з ЄРДР. В матеріалах справи містяться фотознімки з церемонії поховання [PERSON] . Нормативне обґрунтування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 25 квітня 2022 року Мінреінтеграції наказом від 25.04.2022.№75 у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року № 280) затвердило Перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до якого станом на 25 квітня 2022 року і до теперішнього часу Пологівський район Запорізької області є територією, яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в с. Пологи Запорізької області на час смерті [PERSON] проходили активні бойові дії та органи державної влади не мали можливості функціювати. Отже, відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН, зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Тuгкеу, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Сyprus v. Тuгкеу, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Моzег v. Тhе Republic оf Моldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває і це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Смерть фізичної особи громадянина України на території ведення бойових дій, є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи громадянина України. Висновки суду. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд робить висновок про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як її, так і померлої фізичної особи громадянина України, які за своєю суттю є подіями та діями, що нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Згідно з п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що встановлення факту смерті на підставі рішення суду є підставою для проведення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану (визнання державою факту смерті громадянина України), і таке рішення саме по собі не замінює документів, що видаються цим органом, а є лише підставою для одержання таких документів. У відповідності до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Законом України Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 15.03.2022 року внесено до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 26, ст. 892 із наступними змінами) такі зміни: ст. 1 доповнено частиною третьою такого змісту: 3. Дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України". Ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи вище викладене, обираючи ефективний спосіб захисту прав заявника, суд вважає за можливе застосувати негайне виконання рішення суду у даній справі.

Outcome: approved