Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] позивач, як брат померлої, звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Шістнадцятої київської держаної нотаріальної контори Браславської О.Г. від 7 вересня 2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказану квартиру у зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлювального документа на вищезазначене спадкове майно. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 лютого 2022 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/2522/22 за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 21 червня 2022 року; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , витребувано від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори м. Києва належним чином завірену копію спадкової справи №12/2018, заведену після смерті [PERSON] . 21 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 1 серпня 2022 року. 29 червня 2022 року від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори м. Києва, надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №12/2018, заведена після смерті [PERSON] . Київська міська рада у поданому відзиві на позовну заяву просила суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно з чинним законодавством та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 1 серпня 2022 року підготовче засідання відкладено на 27 вересня 2022 року, витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» завірені належним чином копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , на підставі яких було зареєстровано право власності померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . До суду надійшли документи від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання вимог ухвали суду. 27 вересня 2022 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 4 жовтня 2022 року від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. 14 грудня 2022 року підготовче засідання призначено на 25 січня 2023 року. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 лютого 2023 року. У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. Представник Київської міської ради у відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності та прийняти рішення у справі відповідно до чинного законодавства України . Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Як встановлено судом, 18 січня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Боса Ю.П. посвідчила заповіт [PERSON] , [INFO] , за яким вона заповіла належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] та належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку, яка розташована на [ADDRESS] площею 0,1000 га [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яка міститься в матеріалах справи. 11 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2018 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської міської нотаріальної контори Браславською О.Г. заведено спадкову справу № 12/2018. 16 січня 2018 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської міської нотаріальної контори Браславська О.Г. винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , з підстав неподання заяви про прийняття спадщини у строк, визначений законодавством. Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року у справі № 753/2723/20 задоволено позов [PERSON] та визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] терміном у три місяці. Вказаним рішенням також встановлено, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом, не зверталась із заявою про прийняття спадщини. 28 січня 2021 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської міської нотаріальної контори Браславська О.Г. видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] 7 вересня 2021 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської міської нотаріальної контори Браславська О.Г. винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його рідної сестри [PERSON] на квартиру [ADDRESS] з підстав ненадання правовстановлювального документа на вищезазначене спадкове майно. Згідно з наявною в матеріалах справи інформацією КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 грудня 1993 року, виданого Київським державним міжгосподарським промислово-експериментальним малим підприємством «М`ясопромтехобладнання». Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). У статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS] . Так, згідно з частиною першою статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю (в редакції станом на дату набуття майна), в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Статтею 370 ЦК України також визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як слідує з посвідчувального напису на свідоцтві про право власності на житло від 21 грудня 1993 року, квартира зареєстрована у БТІ на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 7469 23 грудня 1993 року. Згідно з матеріалами спадкової справи, після смерті [PERSON] , крім позивача до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини або з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину інші спадкоємці не зверталися. Таким чином єдиним спадкоємцем [PERSON] є позивач, який відповідно до ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до п. 4.12 та п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Встановлені судом обставини підтверджують, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Згідно з приписами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи відмову нотаріуса у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа, суд дійшов висновку, що позивач обрав ефективний спосіб захисту порушеного права (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.01.2022 у справі №347/1474/16). Враховуючи наявність у позивача як спадкоємця за законом перешкод в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, суд висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved