Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

06 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» (далі- ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-01310875 від 24.06.2021 в розмірі 8363,52 грн, яка складається з заборгованості по сумі кредиту в розмірі 2200 грн, заборгованості по процентам в розмірі 6163,52 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № ЛЛ-01310875 від 24.06.2021. При цьому позивач вказує, що він взяті на себе зобов`язання за договором виконав належним чином. 03 лютого 2022 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 11.11.2022 до суду повернуто поштове повідомлення направлене на адресу відповідача (а.с. 36,37). Станом на 10 лютого 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що 24 червня 2021 року між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЛЛ-01310875, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2200 грн з оплатою процентів за користування кредитом (а.с. 16-22). Вказаний кредитний договір про надання фінансового кредиту від 24.06.2021 був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на сайті кредитодавця в мережі Інтернет https//lk.vashagotivochka.ua та підписаний відповідачем електронним підписом. Згідно з п.1.1. вказаного кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 2200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, визначені цим кредитним договором. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, строк користування кредитом складає 16 днів, а\~ у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Згідно з пунктами 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 0,01% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами; у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1. кредитного договору, якщо\~ зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. Пунктом 1.5 договору визначено, що з урахуванням положень п. 1.4 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку: за строк, зазначений у п. 1.4.1 кредитного договору 3,97 % річних; за строк , зазначений у п. 1.4.2 кредитного договору 47625,12 % річних. Додатком № 1 до кредитного договору № ЛЛ-01310875 від 24.06.2021, визначено, що загальна вартість кредиту складає\~ 2203,52 грн, з них 2200 грн сума кредиту; 3,52 грн проценти за користування кредитом (а.с. 21). Додатком № 2 до кредитного договору визначено графік погашення, відповідно до якого сторони погодили, що датою платежу є 09.07.2021 за 16 днів користування кредиту за процентною ставкою 0,01 %, що становить 3,52 грн та 27.09.2021 за 80 днів користування кредиту за процентною ставкою 3,5 %, що становить 6160 грн з поверненням суми кредиту 2200 грн. За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно вимог ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За приписами ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Отже, кредитний договір № ЛЛ-01310875 від 24.06.2021 було укладено між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] у спосіб подання останнім згоди на надання йому відповідної суми грошових коштів. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а, відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно підтвердження від 15.12.2021 № КНО-31.4/3535 через платіжний сервіс АТ «ПУМБ» 24.06.2021 проведено успішно видачу займу з ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» за кредитним договором № ЛЛ-01310875 від 24.06.2021 в сумі 2200 грн на карту клієнта [PERSON] (а.с. 22). Таким чином, кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 06.12.2021 становить 8363,52 грн, з них 2200 грн сума кредиту; 3,52 грн відсотки, які нараховані за п. 1.4.1 договору та 6160 грн відсотки, які нараховані за п. 1.4.2 договору (а.с. 26). Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved