Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб між сторонами; визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] ; стягнути з відповідачки аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач позовні вимоги підтримує та обґрунтовує їх тим, що протягом тривалого часу, відповідачка взагалі самоусунулась від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю. За останні десять місяців вона не надавала жодної матеріальної підтримки, сумісне проживання остаточно припинено, оскільки у них на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Відповідачка залишила спільне місце проживання та виїхала за межі держави, а діти залишилися з ним. Він не підтримує з відповідачкою жодних відносин та не веде спільного господарства, вважає відновлення сім`ї не можливим. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву не надала. Відповідачка повідомлена про час і місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Тому суд, вважає, що слід провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Орган опіки і піклування Зборівської міської ради заперечень до позову немає, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з позивачем про що надав письмовий висновок по суті справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010 року, що посвідчує свідоцтво про шлюб [NUMBER] , згідно якого шлюб зареєстровано 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 49. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Зборівської міської ради, затвердженого рішенням Зборівської міської ради № 9 від 20 січня 2023 року встановлено, що малолітні [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають з батьком позивачем у справі по [ADDRESS] . Мати з дітьми не проживає, діти більше прихильні до батька. Мати планує влаштувати своє подальше життя за кордоном. Позивачем створені всі необхідні житлові умови для проживання та розвитку дітей, діти матеріально забезпечені, що встановлено за результатами перевірки Органу опіки та піклування Зборівської міської ради та підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов. Органом опіки та піклування вирішено за доцільне визначити місце постійного проживання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження шлюбу не можливим. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім`я фактично розпалася, сторонни сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи, що неповнолітні діти проживають з позивачем, забезпечені всіма необхідними умовами для життя та розвитку, діти прихильні до батька, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки\~ не суперечать правам та інтересам дітей. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд визначає наступне: відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною особою, а тому зобов`язана утримувати своїх дітей, отже з неї слід стягувати аліменти. Згідно ч.2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved