Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

01.09.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визначення місця проживання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , - з матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утриманні дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що місячно (а.с.2-12). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що подружжя з дітьми спочатку винаймали житло, потім сторони почали проживати у будинку, що належить позивачу за адресою: [ADDRESS] . Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На початку 2022 року стосунки між сторонами остаточно погіршилися, вони разом не проживають, відповідач виїхав у невідомому напрямку, його місцезнаходження позивачу невідомо, на телефонні дзвінки він не відповідає, дітьми не цікавиться. У зв`язку з цим позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Крім того, зазначає, що 25 лютого 2022 року внаслідок конфлікту, що відбувся між ними з відповідачем, останній залишив її із сином від першого шлюбу [PERSON] , а також їх молодшою дочкою [PERSON] , яка в цей час перебувала з матір`ю позивача, в Україні, а сам поїхав, забравши із собою їх сина [PERSON] , якого, як їй в подальшому стало відомо, передав їх друзям на кордоні України та Угорщини з проханням вивезти його до Будапешту , маючи намір нелегально перетнути кордон з Румунією та в подальшому приєднатися до сина. Оскільки цього не сталося, ці людини не знали, що їм робити із дитиною, про що було повідомлено позивачу та був розпочатий процес повернення дитини в Україну. Як зазначає позивач, друг родини [PERSON] , який проживає в Івано-Франківську перевіз сина сторін через кордон до України, де позивач його забрала додому. Вказує, що своїми незаконними діями відповідач піддав небезпеці життя та здоров`я маленького сина, у якого відбулося значене емоційне потрясіння та позначилося на його здоров`ї. Безвідповідальна та агресивна поведінка відповідача призвела до жорсткого розлучення дитини з матір`ю, братом та сестрою. Також вказує, що відповідач неодноразово у присутності дітей підіймав на неї руку, кидав речі та предмети у власного сина, виганяв позивачку з дому з двома дітьми, зраджуючи позивачку, приводив додому сторонніх жінок та залишав із ними їх сина [PERSON] наодинці, коли їздив у своїх справах. Одного разу наніс їй удар по обличчю вішаком для піджака. Чим вибив їй шість передніх зубів, свідками чого були діти. Наразі її старший син почав боятися відповідача, що той повернеться додому і розлучить з ним брата та сестру. Позивачка вказує, що у зв`язку з припиненням шлюбних стосунків сторони не змогли у мирній формі вирішити питання щодо визначення місця проживання дітей, позивач вважає, що діти мають залишатися з нею. Також вона зазначає, що відповідач наголошував на тому, що син [PERSON] має залишитися з ним, доля ж доньки, яка була ними усиновлена у 2020 році, відповідача не цікавить. Але розлучення дітей матиме негативні наслідки, оскільки всі діти прив`язані та люблять один одного, зростають однією сім`єю. Також вказує, що після припинення шлюбних стосунків відповідач не приймає будь-якої участі у житті своїх сина та дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому з нього мають бути стягнуті аліментів у вказаному позивачем розмірі. Ухвалою від 15.09.2022 було відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.58-59). Ухвалою від 08.11.2022 було роз`єднано заявлені [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги та виділено у самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу (а.с.76-78). Ухвалою суду від 13.01.2023 було закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду (а.с.156). У призначене судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не направив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Третьою особою - органом опіки та піклування Служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області направлено до суду Висновок служби у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням Виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 січня 2023 року №7. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 травня 2018 року у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стані Головного територіального управління юстиції у місті Київ (актовий запис №873), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим повторно 10 червня 2022 року (а.с.20). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до позовної заяви копіями свідоцтв про народження: Серія [NUMBER] від 05 лютого 2019 року та Серія [NUMBER] від 10 червня 2022 року (а.с.19,20). Також позивач має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданим повторно 10 червня 2022 року (а.с.18). Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , та її старший син [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.22,23). Згідно з долученими до позовної заяви копіями Договору дарування житлового будинку від 08 червня 2022 року, реєстровий №525, Договору дарування земельної ділянки від 08 червня 2022 року , реєстровий №527, а також Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.06.2022, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 3220881301:01:019:0302, площею 0,1035, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій він розташований (а.с.37-38,39,40-42,43). Відповідно до Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду 2Серія РРТ №869619 від 28.07.2022 та Медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів Серія 2ААВ №739785 від 10.08.2022, позивач пройшла відповідні огляди протипоказань (ознак наркологічного або психічного захворювання) не виявлено (а.с.44,45). Позивач працює на посаді директора в ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «КИЇВ-1» та на посаді директора в ТОВ «СВ-ГРУП», отримує постійний дохід, що підтверджується відповідними довідками (а.с.20,25). Сукупний щомісячний дохід позивача за останній рік становив близько 25000 гривень. Згідно з довідкою ТОВ «ДИТЯЧИЙ ОСВІТНІЙ ЗАКЛАД «ШКОЛА МОНТЕСОРІ» №0107 від 15.07.2022 позивач здійснює оплату за навчання та харчування дітей, приводить та забирає їх із закладу, відвідує батьківські збори в Дитячому освітньому закладі «Школа Монтесорі» (діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ) (а.с.27). Згідно з Консультаційним висновком спеціалістів №285/2021-01 ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 9 червня 2022 року у дитини [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз: дитячий аутизм з якісними порушеннями соціальної взаємності, комунікації, недорозвиненням рецептивного та експресивного мовлення (ЗНМ-1-ІІ рівня), без розумової відсталості. Рекомендовано: спостереження дитячого психіатра за місцем проживання, оформлення допомоги по дитячій інвалідності, інклюзивне навчання у загальному дошкільному навчальному закладі з асистентом педагога, лікувальне харчування (дієта з обмеження продуктів, що містять глютен та козеїн; омега-3 поліненасичені жирні кислоти (Вайарин) по 2 капсули на добу протягом 6 місяців), індивідуальна програма реабілітації за ТЕАССН з акцентом на нав`язуванні комунікації, поліпшенні наслідування, звуконаслідування, розуміння зверненої мови, тренінгах з розвитку моторики, пізнавальних навичок, ігрової діяльності, тренінгах соціальної компетентності (а.с.28-29). Згідно з долученими консультативними висновками педіатра проведено огляд дітей 15.08.2022 та встановлені діагнози: у [PERSON] , [INFO] , -гіпертрофія мигдаликів, у [PERSON] , [INFO] , -затримка етапів розвитку, у [PERSON] , [INFO] , бронхіт (а.с.31-32,33-34,35-36)». Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 січня 2023 року №7, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . За змістом вказаного висновку у тому числі вбачається, що працівниками служби у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради 05.10.2022 проведено обстеження умов проживання будинку за адресою: [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що будинок облаштований, мебльований, є необхідні речі побуту та вжитку; є ігрова зона, розвиваючі ігри, іграшки; для дітей створено відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За змістом ч.ч.1,2 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини. Дані про те, що наявні підстави, передбачені ч.2 ст.161 Сімейного кодексу України, за яких позивачу не може бути передана дитина, у суду відсутні. Суд враховує, що в силу вимог ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, відповідач [PERSON] тривалий час проживає окремо від дітей, що підтверджується висновком органу опіки та піклування та, як стверджує позивач не турбується про дітей, їх розвиток, виховання та утримання. Та обставина, що з початку березня діти знаходилися під одноосібною опікою позивача, відповідачем не спростована. Зважаючи на висновок органу опіки і піклування, ця обставина свідчить про те, що позивач має бажання та здатна здійснювати належний догляд за дітьми та їх виховання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що є усі підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю, позивачем [PERSON] , яка здійснює догляд за дітьми, піклується про їх здоров`я та розвиток. Таке рішення відповідатиме інтересам дітей, які зростали в багатодітній родині у постійній присутності матері в їхньому житті, оскільки забезпечить збереження емоційного зв`язку між дітьми, а також між дітьми та їх матір`ю, близького та постійного спілкування з якою, вони природньо потребують в силу свого малого віку та своїх вікових фізіологічних та психологічних потреб. В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на дітей, суд враховує наступне. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітніх дітей, суду надано не було. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач є особою працездатного віку, вказаний позивачем розмір аліментів не перевищує визначений чинним законодавством розмір аліментів (ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України), який може бути стягнутий судом у безспірному порядку. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто з 29.08.2022, що зазначена на конверті та є датою направлення пред`явлення позову (а.с.50). Відповідно до вимогист.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок за позовом про визначення місця проживання дітей підлягають стягненню з відповідача на її користь. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, належний до сплати судовий в сумі 992 гривні 40 копійок стягненню з відповідача на користь держави. Інші документально підтверджені судові витрати по справі не значаться. На підставі викладеного,

Outcome: approved