Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

27.05.2022 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дочки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.07.2014 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Визначеного судом розміру аліментів не вистачає на утримання дочки. Вона сама не в змозі забезпечити дочці належне харчування, навчання, оздоровлення. В даний час їй стало відомо, що відповідач одержує систематичні доходи, розмір його доходів значно збільшився, про що свідчить придбання ним легкового автомобіля марки Мерседес. Тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки в більшому та належному розмірі. 13.09.2022 року позивач подала заяву в порядку уточнення позовних вимог, та просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дочки. 25.01.2023 року представник відповідача подала відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що у неї змінились обставини, які існували на момент ухвалення газоносного рішення про стягнення аліментів на утримання неполіткоректної дочки в розмірі 1000 грн. Також позивачем не надано доказів покращення матеріального становища відповідача та придбання останнім легкового автомобіля. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить, розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та зазначила що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмір 1/6 частини від усіх його доходів, оскільки має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23.05.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.4) Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.07.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей (а.с.6-7). Відповідач має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] (а.с.39-зворот). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомомго майна, грошових коштів; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial