Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюка О.В. про визнання припиненим права власності на об`єкт нерухомого майна. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , він набув права власності на домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , спадкові права на яке належним чином оформив. 25.01.2012 року відділом регіонального розвитку та будівництва Березнівської райдержадміністрації на ім`я забудовника [PERSON] видано будівельний паспорт на забудову присадибної ділянки в [ADDRESS] , який існуючий за вказаною адресою житловий будинок передбачено під знесення. 12.11.2014 року КП «Березнівське районне БТІ» виготовило технічний паспорт на новозбудований індивідуальний житловий будинок в [ADDRESS] , встановивши загальну площу 92,6 кв.м., житлову - 64,0 кв.м. 22.12.2014 року Управління ДАБІ у Рівненській області за № РВ 1421435б033б зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації даного об`єкта. В подальшому встановлено знесення житлового будинку, який був розміщений за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. 23.02.2022 року за заявою спадкоємиці за законом першої черги [PERSON] приватний нотаріус Рівненського РНО Куц І.В. завела спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, оформити спадкові права на існуючий на даний час житловий будинок в [ADDRESS] , позивачка позбавлена можливості через відсутність реєстрації на нього права власності за померлим чоловіком [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Незважаючи на достатність документів для такої реєстрації за померлим, позивачка не може цього зробити через наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за тією ж адресою запису про право власності фактично знесеного житлового будинку. Тому, 19.09.2022 року позивачка звернулася до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області із заявою про проведення державної реєстрації припинення права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності було зареєстровано за її чоловіком [PERSON] , померлим [INFO] , у зв`язку із його знесенням у відповідності до вимог будівельного паспорта. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюка Олександра Володимировича №64907718 від 23.09.2022 року у такій реєстрації відмовлено через те, що заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати припиненим право власності [PERSON] , який помер [INFO] , на знесений житловий будинок (літ.А-1, загальна площа 38,8 кв.м, житлова 29,1 кв.м., житлова 29,1 кв.м), що був розміщений за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстр.№16757177 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Березнівською ДНК 17.04.2003 року за реєстр.№591. Крім того, [PERSON] просить зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюка Олександра Володимировича провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за заявою [PERSON] державну реєстрацію припинення права власності [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок (літ.А-1, загальна площа 38,8 кв.м, житлова 29,1 кв.м., житлова 29,1 кв.м), що був розміщений за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстр.№16757177 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Березнівською ДНК 17.04.2003 року за реєстр. №591. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04.11.2022 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 13.01.2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Юсенка А.О. та залучено Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюка Олександра Володимировича як співвідповідача у даній справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленна належним чином; представник позивача адвокат Юсенко А.О. письмовою заявою підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, а також просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюк О.В. в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, а також просить розглядати справу у його відсутності. Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.10.2021 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68669226 від 23.02.2022 року, зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки приватного нотаріуса Рівненського РНО Куц І.В. від 23.02.2022 року за №02/14-49, заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадщину прийняли спадкоємці за законом - дружина спадкодавця [PERSON] 1979 року народження, та діти спадкодавця [PERSON] 2009 року народження і [PERSON] 2014 року народження, які проживають в [ADDRESS] . Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2003 року, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] , який проживає в с.Друхів Березнівського району Рівненської області. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: Житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , належного померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності. виданого виконкомом Друхівської сільської ради 19.12.2002 року та зареєстрованого в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації. Жилий дерев`яний будинок має жилу площу 15,6 кв.м., і до нього відносяться такт надвірні будівлі: В - сарай цегляний, В - колодязь, № 1 - огорожа з штахетника. Права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім.Шевченка с.Друхів Березнівського району Рівненської області, розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) РВ № 0083528, виданого Березнівською районною державною адміністрацією 05.09.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за .№1359. Особистого майнового паю в загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка с.Друхів Березнівського району Рівненської області, який належить померлій [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства РВ № 0049428, виданого Друхівською сільського радою 10.07.2001 року на її ім`я. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12527250 від 26.11.2006 року, [PERSON] є власником майна домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №474165 від 27.10.2010 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 Га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на новозбудований індивідуальний житловий будинок в [ADDRESS] , виготовленого 12.11.2014 року КП «Березнівське районне БТІ», загальна площа будинку становить 92,6 кв.м., житлова - 64,0 кв.м. Відповідно до Декларації Управління ДАБІ у Рівненській області за №РВ1421435б033б, 22.12.2014 року зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації даного об`єкта. Згідно довідки №39 від 15.09.2022 р. КП «Березнівське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що за матеріалами інвентаризаційної справи №3662 у відповідності до вимог Будівельного паспорта, зареєстрованого відділом регіонального розвитку та будівництва Березнівської райдержадміністрації 25.01.2012 року за №2, встановлено знесення житлового будинку (літ. А-1, загальна площа 38,8 кв.м., житлова - 29,1 кв.м.), який був розміщений за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було зареєстрований в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстр.№16757177 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Березнівською районною ДНК 17.04.2003р. за реєстр.№591. Із заяви позивачки від 19.09.2022 року вбачається, що позивачка звернулася до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області із заявою про проведення державної реєстрації припинення права власності на житловий будинок загальною площею 38,8 кв.м., житловою - 29,1 кв.м., який був розміщений за адресою : [ADDRESS] , право власності було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстр.№16757177 за її чоловіком [PERSON] , померлим [INFO] , у зв`язку із його знесенням у відповідності до вимог Будівельного паспорта, який зареєстрований відділом регіонального розвитку та будівництва Березнівської райдержадміністрації 25.01.2012р. за №2. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області Кондратюка Олександра Володимировича №64907718 від 23.09.2022 р. відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок з реєстраційним номером [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , так як заяву про деожавну реєстрацію подано неналежною особою. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, регулюються, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в діючій на даний час редакції та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) заява власника закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»; 2) документ, що посвідчує право власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням). Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до п. п. 4, 11 ч. 1 статті 346 Цивільного Кодексу України право власності припиняється у разі знищення майна та смерті власника. Згідно з ст.349 ЦK України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. У постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 708/254/18 викладено правовий висновок про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статі 349 ЦК Украйни є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. За результатами досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що житловий будинок, власником якого був [PERSON] , що був розміщений за адресою: [ADDRESS] , на даний час знесено. Власник нерухомого майна помер. Позивач у справі є його спадкоємцем за законом. Таким чином, судом встановлена неможливість реєстрації припинення право власності державним реєстратором у зв"язку із смертю власника, і вказана обставина перешкоджає позивачу реалізувати її спадкові права. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, визначений у статті 16 ЦК України, не є вичерпним, про що прямо зазначено у вказаній статті. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 , від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає лише те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права - постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 року у справі №6б2/397/15-ц. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні [PERSON] є законними та обґрунтованими, та є такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved