Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

02.12.2022р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею по 2,80 га в межах Сасівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім`я спадкодавця. По справі інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, хоча про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив слухати справу у його відсутності. Третя особа до суду не з`явилась, хоча про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 09.05.2009 року виконавчим комітетом Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №12 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розташована на території Сасівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, площею 2,80 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №020474, виданим 06.02.2002 року на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації від 29.01.2002 року №49 (а.с.9). Відповідно до копії довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом 01.01.2022 року, вартість ріллі у Закарпатській області становить 27 268 грн. за гектар (а.с.12), враховуючи вищевказане ціна даної земельної ділянки становить 76 350,40 грн. Оригінал державного акту, зі слів позивача було втрачено. Заповіт спадкодавцем не складався. Згідно відповіді на запит Виноградівського районного суду Закарпатської області, надісланого державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. №291/01-16 від 22.12.2022 року, встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа станом на 22.12.2022 року не заводилась. Родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1961 року, де батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). А також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.10.2012 року, де батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.06.2017 року серія [NUMBER] (а.с.7). У зв`язку з тим, що в документах, що знаходяться в матеріалах справи (свідоцтві про смерть спадкодавця та у державному акті на право приватної власності на землю) є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця « [PERSON] » та « [PERSON] », що пов`язано із опискою під час видачі документу. Спираючись на те, що без встановлення факту належності правовстановлюючого документу неможливо встановити обсяг спадкового майна, що порушує права позивача на спадщину. Користуючись тим, що судом при вирішенні даного питання не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вважає за доцільне визнати, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №020474, виданий 06.02.2002 року на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації від 29.01.2002 року №49 належить [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України. По справі інші спадкоємці відсутні. Син спадкодавці та батько позивачки - [PERSON] , помер [INFO] (а.с.10). Після смерті бабки, позивачка зверталася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, [PERSON] , у зв`язку з чим вона не може успадкувати її, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку земельна ділянка, підлягають державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця права здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину.\~\~ Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. На момент смерті спадкодавця, [PERSON] виповнилось лише 12 років, її батько, який є спадкоємцем першої черги за законом помер за 8 вісім років перед цим. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.\~ Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті своєї бабки, [PERSON] , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на земельну ділянку. Видача свідоцтва про право на спадкування на земельну ділянку не відбулась зважаючи на відсутність на ім`я спадкодавця державного акту встановленого зразку, бо останній був втрачений. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved