Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец Марина Юріївна про визнання договорів купівлі-продажу, дарування недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення записів про іпотеку. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточненої позовної заяви зазначили, що 05 серпня 2020 року, відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48П718070_blаnк про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ "Брайт Інвестмент" був укладений Договір №GL48N718070_blаnк_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ "Брайт Інвестмент" набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. Крім того, відповідно до умов Договору іпотеки від 15 лютого 2008 року [PERSON] було передано в іпотеку вбудоване приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] . Так, з інформаційної довідки стало відомо, що на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року по цивільній справі №372/3082/15-ц, було припинено обтяження на предмет іпотеки. В подальшому боржник здійснив відчуження нерухомого майна на користь інших осіб.31 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватними нотаріусом Тячівського МНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим №2664. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29048263 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності 13970336. Також, в цей же день 31 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування нежитлового приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Тячівського МНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим №2674. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29179506 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності 14093525. Згодом, 27 квітня 2021 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватними нотаріусом Тячівського МНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим №3115. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57896469 від 27 квітня 2021 року, номер запису про право власності 29499178. Звертають увагу, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , це підтверджується декларацією [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] . Також необхідно зазначити, що відповідно до наданої відповіді суду, предметом розгляду справи, щодо якої було ухвалено рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року є земельна ділянка. Крім того, в даній справі [PERSON] не була стороною у справі. Таким чином, державним реєстратором безпідставно було припинено обтяження на предмет іпотеки, що дало змогу боржнику здійснити відчуження предмету іпотеки на користь третіх осіб.Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року, по справі № 826/5865/17 за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПА «КБ «Надра» про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, яким визнано протиправними дії державного реєстратора Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області Горщака М.В. про прийняття рішення № 29003589 від 30 березня 2016 року про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису про припинення (скасування) іпотеки, вилучення запису з державного реєстру іпотек та звільнення з-під обтяження майна [PERSON] , а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке являється предметом іпотеки. Відповідачка [PERSON] знаючи про рішення суду про стягнення з неї кредитної заборгованості та про існуючий договір іпотеки, без згоди іпотекодержателя, здійснила відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотеки і на яке могло бути звернуто стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», діяла на шкоду кредитору з метою уникнення від виконання кредитних зобов`язань. Враховуючи наведене, просить: - Скасувати державну реєстрацію припинення обтяження від 30 березня 2016 року, здійснену Горщар М.В. Хустське районне управління юстиції Закарпатської області, індексний номер рішення: 29025259, внесений запис на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, винесеного по цивільній справі №372/3082/15-ц щодо нежитлового приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] ; - Поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підстав договору іпотеки, реєстровий № 829, виданий 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Гощар А.М. та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження підстава обтяження Договору іпотеки за Реєстровим № 830, виданий 15 лютого 2008 року Приватним нотаріусом Гунда А.М. щодо нежитлового приміщення №1, що розташовані по [ADDRESS] . - Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 31 березня 2016 року укладений між [PERSON] та [PERSON] нежитлового приміщення №1 , що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ТМНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим №2664 та скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ 162053621244, індексний номер рішення : 29048263 від 31 березня 2016 року, скасувавши запис про проведену державну реєстрацію права власності : 13970336, припинивши право власні за [PERSON] на нежитлове приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] . - Визначити недійсним договір дарування від 31 березня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] нежитлового приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Тячівського МНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим номером № 2674 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ 162053621244, індексний номер рішення: 29179506 від 31 березня 2016 року, скасувавши запис про проведену державну реєстрацію- запису права власності/довірчої власності 14093525, припинивши право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ 162053621244. - Визнати недійсним договір купівлі- продажу від 27 квітня 2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] нежитлового приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ТМНО Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрованого за реєстровим номером №3115 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності за [PERSON] , на нежитлове приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ162053621244, індексний номер рішення-57896469 від 27 квітня 2021 року, скасувавши запис про проведену державну реєстрацію запису права власності/довірчої власності 24949178, припинивши право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення № 1, що розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ 162053621244. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2021 року визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Ніточко В.В. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачам та третім особам термін для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021 року, заяву про самовідвід задоволено, відведено суддю Ніточко В.В., від розгляду справи та передано цивільну справу до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями, в порядку ст. 14 ЦПК України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2021 року визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Стецюк М.Д. 21 вересня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 01 жовтня 2021 року від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надійшла уточнена позовна заява. 17 листопада 2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шпуганича В.П. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає позов безпідставним та необґрунтованим, виходячи з наступного. 31 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , Закарпатської області посвідченого приватними нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстрований за реєстровим №2664. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29048263 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 13970336. В цей же день, 31 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування нежитлового приміщення [ADDRESS] , посвідченого приватними нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Крец М.Ю., зареєстровано за реєстровим №2674. Право власності було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29179506 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 14093525. Будь-які перешкоди для укладення договорів відчуження між [PERSON] та [PERSON] , а в подальшому між [PERSON] та [PERSON] , не було. На протязі п`яти років [PERSON] безперешкодно володіла, користувалась, а в подальшому розпорядилася зазначеним нерухомим майном. 27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна в [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Тячівського РНО Крец М.Ю. за № 3115. Вартість нерухомого майна становить 142 690.00 грн. Відповідно до умов договору, будь-які права третіх осіб на нерухоме майно, що є предметом договору відсутні, предмет договору не перебуває в іпотеці, забороні, прав третіх осіб на нього не має. Позивач, звертаючись до суду, не довів зворотнього. Вважає, що звернувшись до нотаріуса, виявивши намір придбати майно, його довірителька [PERSON] вчинила дії, спрямовані на набуття права власності на майно, провела оплату, вступила у володіння та користування зазначеним майном. Отже, пред`явлення відповідного позову про визнання правочину не дійсним не може бути підставою для припинення права власності та скасування записів про право власності на нерухоме майно за набувачем. Щодо питання захисту права та інтересів кредитора/іпотекодавця, правонаступником якого є позивач, то таке питання було предметом розгляду у справі № 307/1392/17 за позовом ПАТ КБ Надра до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення. Рішенням Тячівського районного суду від 27 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. у зверненні стягнення на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] - відмовлено. Що стосується вимоги щодо строку звернення до суду з позовом, то з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу від 31 березня 2016 року укладений між [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно, що розташоване в [ADDRESS] . посвідчений приватним нотаріусом Тячівського РНО Крец М.. за № 2664, та договір дарування від 31 березня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] за № 274. До 2010 року зазначені договори КБ «Надра» не визнавалися недійсними. З позовом про визнання зазначених договорів позивач звернувся лише у червні 2021 року, тобто поза межами строку звернення до суду. Щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27 квітня 2021 року, то вважає, що жодних перешкод для укладення договору купівлі-продажу [PERSON] не було. Вважає, що позивач у встановленому порядку, не довів порушення своїх прав, як правонаступник сторони кредитного/іпотечного договору. Договір купівлі-продажу та договір дарування, укладені 31 березня 2016 року, тобто після закінчення строку дії кредитного та іпотечного договорів. Банку «Надра» рішенням суду відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що вимога про визнання недійсним правочинів, як фраудаторних не підлягає до задоволення. 17 листопада 2021 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Рішки П.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, фактичних обставина спору, а тому до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. 31 березня 2016 року між відповідачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1, що розташоване по [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю., зареєстрований у реєстрі за №2664. Право власності у набувача за вказаним договором відповідачки [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29048263 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності/довірчої власності 13970336. Надалі, 31 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування нежитлового приміщення [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю., зареєстрований у реєстрі за №2674. Право власності у набувача за вказаним договором відповідачки [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29179506 від 31 березня 2016 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 14093525. Будь-які фізичні чи юридичні (документальні) перешкоди для укладення договорів відчуження між [PERSON] та [PERSON] , та в подальшому між [PERSON] та [PERSON] , на момент укладення правочинів, не існували. Станом на момент набуття відповідачкою [PERSON] права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] , як також станом на момент відчуження нею цього майна, ПАТ КБ «Надра» та його правонаступник - позивач у справі ТОВ «Брайт Інвестмент» не володіли зареєстрованими правами іпотекодержателя щодо об`єктів правочинів. На протязі понад п`яти років відповідачка [PERSON] відкрито, безперервно і безперешкодно володіла, користувалась зазначеним нерухомим майном, здійснюючи всі передбачені чинним законодавством правомочності власника щодо нього. Тобто, сторони досягли правового результату правочинів. Предмет правочинів вибув з володіння однієї сторони і перебував тривалий час у володінні іншої сторони. 27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна в [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Тячівського РНО Крец М.Ю., зареєстрований у реєстрі за № 3115. Тобто, [PERSON] , реалізуючи свої права, як власника майна, діючи добросовісно, відчужила належне їй майно у встановленому законом порядку, шляхом укладення договору купівлі-продажу. На момент укладення правочину будь-які права третіх осіб на нерухоме майно, що є предметом договору, були відсутні, предмет договору не перебував в іпотеці, під забороною відчуження. Також, слід врахувати, що два з трьох оспорюваних відповідачем правочинів були договорами купівлі-продажу, тобто оплатними. Під час укладення договору купівлі-продажу, між [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , покупцями за договорами сплачувалися грошові кошти, обумовлені умовами правочинів. Крім цього, сторони правочинів [PERSON] та [PERSON] не є родичами чи пов`язаними будь-яким чином особами. Тому доводи позивача про те, що дії відповідачів були недобросовісними та направленими на уникнення звернення стягнення на майно боржника, а укладені між ними договори були вчинені з істотними порушеннями вимог діючого законодавства, без наміру досягнення цивільно-правових результатів, виникнення прав і обов`язків, є безпідставними, належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами не підтверджені. Отже, підстав вважати, що в момент вчинення договору дарування від 31 березня 2016 року №2674 між відповідачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , та в момент вчинення договору купівлі-продажу від 27 квітня 2021 року №3115 між відповідачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не були додержані вимоги, які встановлені ч.1, ч. 5, ч. 6 ст. 203 цього Кодексу, а також ці правочини були вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ними - немає. Крім цього, станом на час розгляду справи в суді, власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , є [PERSON] , а тому договір купівлі-продажу від 31 березня 2016 року №2664, укладений між [PERSON] та [PERSON] , договір дарування від 31 березня 2016 року №2674, укладений між [PERSON] та [PERSON] , вичерпали свою дію. Поряд з цим, матеріали справи не містять наданих позивачем доказів вчинення фіктивного правочину з боку всіх сторін та на підтвердження умислу відповідачів на укладення договорів купівлі-продажу та договору дарування без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися, з огляду на те, що реєстрація права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] , факт тривалого володіння таким майно відповідачкою [PERSON] , факт оплатності договорів купівлі продажу майна, свідчать про реальність настання правових наслідків правочинів. Крім того, зазначає, що заявлені позивачем позовні вимоги про скасування запису про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна нежитлового приміщення №1 по [ADDRESS] від 30 березня 2016 року, поновлення запису про обтяження нерухомого майна нежитлового приміщення [ADDRESS] , скасування записів про проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до задоволення не підлягають, з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, законодавцем встановлено такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Таким чином, з 16 січня 2020 року, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Тому у цих правовідносинах такі позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню. Вважає, що ПАТ КБ «Надра» було обізнано з фактом скасування державної реєстрації припинення обтяження, а також з наявністю договору купівлі-продажу, та наявністю договору дарування. Отже, про порушення свого права за вимогами про скасування державної реєстрації припинення обтяження від 30 березня 2016 року, ПАТ КБ «Надра» довідався до моменту звернення до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто не пізніше травня 2017 року. З позовом про скасування державної реєстрації припинення обтяження, поновлення запису про іпотеку, про визнання зазначених договорів недійсними позивач звернувсяч у червні 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності. Заміна сторін у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги з ПАТ КБ «Надра» до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та у подальшому до ТОВ «Брайтінвестмент», відповідно до приписів статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто строки звернення до суду підлягають обчисленню для позивача так само, як і для ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого у спірних правовідносинах є позивач. Підстав для переривання перебігу позовної давності, доводів поважності причин пропуску позовної давності позивач не заявляв. 03 грудня 2021 року від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надійшла відповідь на відзив відповідачки [PERSON] , відповідно до якої просить викладені обставини прийняти до уваги, а позовну заяву задовольнити у повному обсязі. У відповіді на відзив вказує на те, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» довідався про порушення свого права після відступлення права вимоги, а саме після 30 вересня 2020 року, а тому вважають, що строк позовної давності не сплив. Стверджують, що в ході протиправних дій було перереєстровано право власності на предмет іпотеки та нерухоме майно, що є власністю боржника, без згоди іпотекодержателят та кредитора. Тим самим було здійснено порушення прав кредитора щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів, шляхом звернення стягнення на майно. Вважають, що [PERSON] мала намір не виконувати зобов`язання за кредитом, а тому вирішила реалізувати предмет іпотеки. 08 грудня 2021 року від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надійшла відповідь на відзив [PERSON] , відповідно до якої просить викладені обставини прийняти до уваги, а позовну заяву задовольнити у повному обсязі. У відповіді на відзив вказує на те, що [PERSON] належними та допустимим доказами не доведено статус добросовісного набувача нерухомого майна. Позиція [PERSON] зводиться виключно до інформування про хронологію подій які відбувались щодо спірного майна. В той же час, жодного доказу який би підтвердив обставини погашення заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» [PERSON]. не надано. Крім того, відповідачем не спростована та обставина, що відповідно до умов Договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, [PERSON] було передано в іпотеку вбудоване приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] , згодом на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, винесеного по цивільній справі №372/3082/15-ц, було припинено обтяження на предмет іпотеки, в подальшому боржник здійснив відчуження нерухомого майна на користь інших осіб, відповідно до наявної відповіді суду, предметом розгляду справи, щодо якої було винесено рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року (цивільна справа №372/3082/15-ц), взагалі є земельна ділянка, по даній цивільній справі, відповідач участі взагалі не приймала, тому відбулось безпідставне припинення обтяження на предмет іпотеки, що дало змогу боржнику здійснити відчуження предмету іпотеки на користь третіх осіб, в тому числі і на [PERSON] . Вчинення протиправних дій щодо припинення обтяження на предмет іпотеки з використанням рішення суду, яке не стосується даного предмету іпотеки - не може породжувати правових наслідків, в тому числі і в частині визнання [PERSON] добросовісним набувачем. У зв`язку з тим, що правових підстав для припинення іпотеки не існувало, дане свідчить про протиправне з боку іпотекодавця позбавлення іпотекодержателя майнового права на задоволення вимог в частині погашення грошових зобов`язань за рахунок спірного нерухомого майна. Тобто, нерухоме майно а саме вбудоване приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] , вибуло поза волею іпотекодержателя з під іпотеки. Крім того, листом Обухівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було повідомлено, що по цивільній справі № 372/3082/15 предметом спору є не земельна ділянка, яка розташована у Київській області та сторонами у справі були [PERSON] та [PERSON] . Таким чином саме в лютому 2021 року з моменту отримання інформації щодо відсутності правових підстав припинення обтяження на предмет іпотеки - вбудоване приміщення розташоване за адресою [ADDRESS] , позивачу стало відомо про порушення відповідачами прав іпотекодержателя, які були вчиненні шляхом укладення оскаржуваних правочинів. Тому строки позовної давності позивачем не були пропущені. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача ТзОВ «Брайт Інвестмент» - Макаренко С.С., позовні вимоги з викладених підстав підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Рішко П.М., позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити повністю, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, крім того подав до суду заяву про застосування позовної давності, в якій просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з спливом строку звернення до суду. Відповідачка [PERSON] та її представник Шпуганич В.П. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відповідач [PERSON] , [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв просили розгляд справи проводити без їх участі та у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року між ВАТ КБ « Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2008/840-МК/09, відповідно до умов якого ВАТ КБ « Надра» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 80 000 Доларів США строком по 13 лютого 2015 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків розрахунку 14,4 % річних, що обчислюються виходячи з 360 днів у році. В забезпечення зобов`язань по цьому договору, які полягають у поверненні кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також відшкодування збитків в зв`язку з порушенням цього договору позичальник передає в заставу вбудоване приміщення в [ADDRESS] , площею 104, 2 кв.м. (том 1 а.с. 37-38). Згідно договору іпотеки від 15 лютого 2008 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. та зареєстровано у реєстрі за № 829 вбачається, що [PERSON] передала в іпотеку вбудоване приміщення під [ADDRESS] , яке належить їй в цілій частині, на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2004 року, зареєстровано в Тячівському міському бюро технічної інвентаризації за №54 в реєстраційній книзі 1 нжф., а також 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. накладено заборону на відчуження зазначеного в договору предмета іпотеки до припинення договору іпотеки, та зареєстровано в реєстрі за № 830 (том 1 а.с. 34-36). Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 2-2005/11 від 02 лютого 2012 року позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволене частково та стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 688466,52 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2823,00 гривень (том 1 а.с. 44-45). Згідно рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 307/4510/14-ц від 31 березня 2015 року позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» 48882,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 733617 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року та 3654 грн. сплаченого судового збору (том 1 а.с.121-123). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259120386 від 31 травня 2021 року, за відповідачкою [PERSON] , 06 жовтня 2008 року зареєстрованого на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області № 2-2475/2004 від 03 грудня 2004 року, право власності в цілій частині на нежиле вбудоване приміщення [ADDRESS] (том 1 а.с.40-41). Відповідно до договору укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» № GL48N71807005_blan від 05 серпня 2020 року про відступлення права вимоги, ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року (том 1 а.с.7-12). Згідно договору № GL48N718070_blan_01 від 30 вересня 2020 року про відступлення прав вимоги ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги ТзОВ «Брайт Інвестмент» до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором №2008/840-МК/09 від 15 лютого 2008 року (том 1 а.с.14-18). Відповідно до додаткової угоди до договору № GL48N718070_blan_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Брайт Інвестмент» від 28 грудня 2020 року, встановлено, що сторони дійшли взаємної згоди викласти пунк 4 вказаного договору у наступній редакції, а саме відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до вказаного договору, новий кредитор сплачує первинному кредитору грошові кошти у сумі 4 909 090,00 грн. . Ціна договору сплачується новим кредитором первинному кредитору у повному обсязі, протягом 180 календарних днів з моменту набуття чинності вказаним договором, відповідно до п. 14 даного договору. Інші умови договору залишаються без змін (том 1 а.с.32). Згідно додаткової угоди №1 до договору № GL48N718070_blan_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ « Брайт Інвестмент» від 25 березня 2021 року, встановлено, що сторони дійшли взаємної згоди викласти пункт 4 вказаного договору у наступній редакції, а саме відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до вказаного договору, новий кредитор сплачує первинному кредитору грошові кошти у сумі 4 909 090,00 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором первинному кредитору у повному обсязі, протягом 360 календарних днів з моменту набуття чинності вказаним договором, відповідно до п. 14 даного договору. Інші умови договору залишаються без змін (том 1 а.с.33). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275086444 від 16 вересня 2021 року, встановлено, що згідно рішення державного реєстратора Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області Горщак Михайла Васильовича № 29025259 від 30 березня 2016 року на підставі рішення Апеляційного суду Київської області № 372/3082/15-ц від 17 грудня 2015 року припинено обтяження заборона на нерухоме майно, а саме на вбудоване приміщення [ADDRESS] , яке було накладено на підставі договору іпотеки ВКЕ №786828, 786829 від 15 лютого 2008 року виданого [PERSON] , особа майно/права якої обтяжуються [PERSON] (том 1 а.с. 151-164). Відповідно до відповіді Обухівського районного суду Київської області №372/3082/20/1842/21 від 01 лютого 2021 року, встановлено, що в провадження Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №372/3082/15-ц (провадження 2-1230/15) за позовом [PERSON] до [PERSON] , Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, апеляційну скаргу задоволено частково та рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зняття арешту із земельної ділянки скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Знято арешт із земельної ділянки, площею 0,3000 га., яка розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3223187700:10:016:0075, який накладений відповідно до постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21 грудня 2010 року та від 12 листопада 2010 року, виконавче провадження № 21381431. В іншій частині рішення залишено без змін (том 1 а.с. 39). Згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у справі № 826/5865/17, адміністративний позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Хустського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Горщак Михайла Васильовича про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправним дії про прийняття рішенні, а також визнано неправомірним та скасовано рішення державного реєстратора Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області Горщак Михайла Васильовича №29003589 від 30 березня 2016 року про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення/скасування іпотеки, вилучення запису з державного реєстру іпотек та звільнення з-під обтяження майна [PERSON] , а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке являється предметом іпотеки (том 1 а.с. 127-143). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275086444 від 16 вересня 2021 року, встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2664 від 31 березня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. право власності на приміщення [ADDRESS] перейшло від [PERSON] до [PERSON] 31 березня 2016 року на підставі договору дарування серія та номер: 2674 від 31 березня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. право власності на приміщення [ADDRESS] перейшло від [PERSON] до [PERSON] 27 квітня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 3115 від 27 квітня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. право власності на приміщення [ADDRESS] перейшло від [PERSON] до [PERSON] (том 1 а.с. 151-164). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2018 року у справі № 307/1392/17 (провадження №2/307/102/18), яке набрала законної сили 02 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладі фізичних осіб ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки приміщення [ADDRESS] відмовлено, посилаючись на те, що доказів того, що власником майна зазначеного в договорі іпотеки є [PERSON] позивачем надано не було (том 1 а.с. 252-254). Положеннями ст. 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Згідно з абзацом третім статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. Судом встановлено, що вбудоване приміщення №1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань відповідачки [PERSON] за кредитними договорами № 2008/840-МК/09. У подальшому вказане приміщення було почергово відчужене на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка на даний час є власником приміщення. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має засувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17, зроблено такий висновок: виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають; у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішення суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя; у справі з належною вимогою (зокрема, що визнання прав іпотекодержателя) суд має враховувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно. У справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки. При вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №753/18628/19 та від 19 жовтня 2022 року у справі № 369/247/20. Судом встановлено, що 30 березня 2021 року державним реєстратором Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області Горщак Михайла Васильовича на підставі рішення Апеляційного суду Київської області № 372/3082/15-ц від 17 грудня 2015 року припинено обтяження (іпотеку та заборону на нерухоме майно), яке було накладено на підставі договору іпотеки №829, 830 від 15 лютого 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. Однак, як встановлено судом, рішення Апеляційного суду Київської області № 372/3082/15-ц від 17 грудня 2015 року на підставі, якого державним реєстратором Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області Горщак Михайла Васильовича було припинено обтяження приміщення [ADDRESS] було підробленим, оскільки предметом розгляду даної справи було зняття арешту із земельної ділянки, яка розташована [ADDRESS] . ТОВ «Брайт Інвестмент» просив суд скасувати державну реєстрацію припинення обтяження від 30 березня 2016 року та поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підстав договору іпотеки, реєстровий № 829, виданий 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Гощар А.М. та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження підстава обтяження Договору іпотеки за Реєстровим № 830, виданий 15 лютого 2008 року Приватним нотаріусом Гунда А.М. щодо нежитлового приміщення №1, що розташовані по [ADDRESS] , а також скасувати договори купівлі-продажу та договір дарування. Виходячи з обставин справи, що якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки. Звернувшись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що іпотека незаконно припинена державним реєстратором, оскільки існує кредитний борг, який забезпечений іпотекою. За виниклих правовідносин застосування наслідків недійсності правочину (договору купівлі-продажу, дарування), з урахуванням реєстрації припинення іпотеки та обтяження, не можуть відновити право чи інтерес кредитора. Відтак, позовні вимоги ТОВ "Брайт Інвестмент" про визнання договорів купівлі-продажу, дарування недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення записів про іпотеку є неефективним способом захисту порушених прав позивача як іпотекодержателя, що є підставою для відмови в їх задоволенні. Що стосується посилання представників відповідачів [PERSON] - Шпуганича В.П. та [PERSON] - Рішка П.М. про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог позивача, то суд вважає за необхідним зазначити. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Одночасно суд відзначає, що за змістом статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 367/2271/15-ц). Враховуючи те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог позивача, у даному випадку позовна давність не застосовується. У частині дев`ятій статті 158 ЦПК України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2021 року, підлягають скасуванню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати, зі сплати судового збору, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed