Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. У лютому 2022 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить: -стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9\~702,43 гривні за кредитним договором №б/н від 02 квітня 2010 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 2.Позиція позивача. 02.04.2010 року [PERSON] , як позичальник, звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.04.2010 року, що у відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтвердив підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надається копія наказу Банку про їх затвердження. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку, за ст. 1066 ЦК України, та кредитного договору, у відповідності до ст. 1054 ЦК України. Згідно до ч. 1 ст. 1066, ч.. 1 і ч. 2 ст. 1069 ЦК України, Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10280.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Таким чином, у порушення п.2.1.1.5.5 Договору, а також ст.ст. 509. 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. [INFO] позичальник, [PERSON] помер(ла), що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.07.2020 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218. 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці Позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 08-07-2020 року по 08-07-2020 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . 3.Позиція відповідачів. Відповідач № 1 [PERSON] 25 листопада 2022 ркоу будучи ознайомлений з матеріалами цивільної справи, подав клопотання для надання йому часу на викладення своєї позиції (а.с. 165), проте в подальшому участі у розгляді справи не брав, відзив на позов не подав. Відповідач № 2 [PERSON] , скористувалася своїм правом на участь у судовому розгляді, представив свої інтереси через представника адвоката Монатко Д.С., подав відзив на позовну заяву, згідно до якого зазначила, що: Поданий стороною позивача доказ наявності зобов`язань спадкодавця, а сааме [PERSON] перед банком, як то заява-анкета від 02.04.2010 року (а.с. 22) та витяги з тарифів банку картка Універсальна, 30 днів пільгового періоду, картка Універсальна, 55 днів пільгового періоду, картка Універсальна Contract та картка Універсальна Gold, не можуть слугувати доказами на підтвердження заявлених позовних вимог, виходячи з наступного: Так, у вказаній анкеті-заяві зазначено лише анкетні дані боржника його контактна інформація, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Те, який кредитний ліміт встановлено, тип картки, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту в анкеті-заяві не зазначено Витяги з тарифів містять різні умови надання та повернення кредиту. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16 цс 15). Матеріали справи це містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку. тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у такому випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~ \~ \~ \~ За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з боржником позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування' та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Враховуючи те. шо позивач не довів наявності у боржника обов`язків за кредитним договором, вимоги про стягнення грошових коштів зі спадкоємців боржника с безпідставними, на підставі чого заявлено про відмову у задоволені позовних вимог заявлених до [PERSON] у повному обсязі. 4.Заяви, клопотання, процесуальні питання. У лютому 2022 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить: -стягнути\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь АТ\~КБ «Приватбанк»\~заборгованість у\~розмірі 9\~702,43\~гривні за\~кредитним договором\~№б/н\~від 02\~квітня 2010\~року,\~а також\~вирішити питання\~щодо розподілу\~судових витрат. 24 травня 2022 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження (а.с. 77). 24 травня через канцелярію суду позивачем Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було подано клопотання про витребування доказів, яке задоволено повністю, винесена Ухвала про витребування доказів від 24 травня 2022 року. 27 червня 2022 року на виконання Ухвали про витребування доказів від 24 травня 2022 року Департамент муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради надав відповідь (а.с. 87-88). Відповідачем [PERSON] , 05 липня 2022 року подано до канцелярії суду заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку зі зверненням до адвоката (а.с. 94). 11 липня 2022 року канцелярією суду зареєстровано заяву відповідача [PERSON] згідно до змісту якої просить розглядати справу без її участі, представляти інтереси її буде представляти адвокат Монатко Д.С. (а.с. 102). 20 липня 2022 року на виконання Ухвали про витребування доказів від 24 травня 2022 року Перша кам`янська державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи №909/2020, заведену після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 103а-114). Адвокатом Монатко Д.С., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , 29 липня 2022 року зареєстрував заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 116-119). 03 серпня 2022 року представником Геза С.І., який діє в інтересах позивача АТ КБ «Приватбанк», через електронну пошту Заводського районного суду м.Дніпродзержинська подано заяву про відкладення , у зв`язку з щорічною відпусткою (а.с. 120-122). 08 серпня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Монатко Д.С., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , зареєстровано відзив на позовну заяву (а.с. 123-126). Представником АТ КБ «Приватбанк» Меркуловою В.В. 07 вересня 2022 року зареєстровано відповідь на відзив (а.с. 132-141). 10 жовтня 2022 року представником Геза С.І., який діє в інтересах позивача АТ КБ «Приватбанк», через електронну пошту Заводського районного суду м.Дніпродзержинська подано клопотання щодо відкладення судового засідання (а.с. 144). 19 жовтня 2022 року адвокат Монатко Д.С., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надав заперечення (а.с. 151-152). 16 листопада 2022 року представником Геза С.І., який діє в інтересах позивача АТ КБ «Приватбанк», у канцелярії Заводського районного суду міста Дніпродзержинська зареєстрував пояснення (а.с.154-159). 25 листопада 2022 року відповідач [PERSON] , зареєстрував заяву, відповідно до змісту якої просить надати час для ознайомлення з поясненнями позивача та час для підготування своєї позиції (а.с. 165). 14 грудня 2022 року адвокат Монатко Д.С., у поданій заяві просить відкласти розгляд справи (а.с. 176). 16 січня 2023 року адвокат Монатко Д.С., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , зареєстрував заяву, у якій просить закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду (а.с. 182). 16 січня 2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення боргу спадкодавця», призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому. 5.Фактичні обставини. 02.04.2010 року від імені [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заповнена анкета-заява про приєднення до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копія якої долучена до позову (а.с. 22). За змістом розділу «Виявляю бажання оформити на своє ім`я», зазначено у анкеті-заяві відмічені графи «платіжна картка кредитка «універсальна», «ощадкнижка (депозит). \~ \~ \~ \~Згідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 50), на ім`я [PERSON] було оформлено картка № [NUMBER] датою відкриття 21.08.2014 рік, термін дії 04/18; та картка № [NUMBER] датою відкриття 24.04.2018, термін дії 10/21. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, згідно до якої Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), здіснено актовий запис № 743 від 09 липня 2020 року (а.с. 5). \~ \~ \~ \~14 грудня 2020 року заведена спадкова справа № 909/2020 за спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , Першою кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, за заявою [PERSON] від 14 грудня 2020 року, що підтверджено копією спадкової справи (а.с. 104-115). \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки ТОВ «ЄРЦ КП» від 18 листопада 2020 року № 3/14432 (а.с. 109), на час своєї смерті спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] був зареєстрований за адресою квартира [ADDRESS] , та проживав із сином [PERSON] , і дружиною [PERSON] .. 6.Норми права. Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.627,\~628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст. 1216 Цивільного Кодексу\~України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч. 1 ст. 1217 Цивільного Кодексу України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України, - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 7.Висновки та мотиви судового рішення. Як встановлено між сторонами виник спір щодо відповідальності спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця, а тому зазначений спір підлягає врегулюванню із застосуванням вимог ЦК України. Так, судом встановлено, і сторонами не осопрювався факт того, що 02.04.2010 року від імені [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заповнена анкета-заява про приєднення до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За змістом вказаною анкети-заяви, шляхом її підписання відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розумів спадкодавець [PERSON] та ознайомився саме із ними і надав згоду на зазначені умови і правила, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка витягу з Тарифів із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування (постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст.ст.1048,\~1054 ЦК України, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я [PERSON] станом на час звернення із заявою від 02.04.2010 року рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано відповідачем. Посилання банку на те, що [PERSON] обліковується інформацію про відкриття карткових рахунків, а саме: картка № [NUMBER] датою відкриття 21.08.2014 рік, термін дії 04/18; та картка № [NUMBER] датою відкриття 24.04.2018, термін дії 10/21, жодним чином не доводить прийняття станом на підписання ним анкети-заяви від 02.04.2010 року умов та правил які будуть діяти на майбутнє, а саме на 21.08.2014 рік, чи то на 24.04.2018 рік. Положеннями ч.2\~ст.78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Розрахунок заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру заборгованості, а також укладення кредитного договору, оскільки нічим іншим не підтверджується і його правильність неможливо перевірити. Наданий позивачем розрахунок є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову та не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаного нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також, слід зазначити, що в наданій позивачем виписці заборгованості за договором б/н за період з 21.08.2014 рік по 30.11.2021 рік (а.с. 14-20), та розрахунку (а.с. 6-13), як на 31.03.2015 рік, так і на 31.12.2020 рік, відсутні дані про те, за якою карткою зроблено розрахунок. Розрахунки заборгованості які містяться в матеріалах справи нічим не обґрунтовані, а тому в силу принципу змагальності сторін, визначеного\~ст.12 ЦПК України, позивач не надав належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором та розміру заборгованості у випадку її наявності. Дана позиція повністю співпадає з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Враховуючи вищевикладене, представником позивача не надано жодного належного та допустимого доказу укладення договору банківських послуг та факту видачі кредиту, що свідчить про недоведеність порушення спадкодавцем [PERSON] , прав позивача як кредитодавця. Судом враховується, що для виникнення зобов`язань у спадкоємців, в порядку ч. 1 ст. 1218 ЦК України, при прийнятті ними спадщини, в тому числі і зобов`язань заявлених позивачем, необхідним є встановлення, наявності таких зобов`язань у спадкодавця на час його смерті. Виходячи з наведеного, встановив, що належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами з боку позивача не доведено, що на час своєї смерті [PERSON] , померлий [INFO] , за анкетою-заявою про приєднення до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02 квітня 2010 року заповненої від його імені, мав зобов`язання перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк», а тому заявлені вимоги до спадкоємців як то сина та дружини спадкодавця, є безпідставними які не є обгрунтовані доказами в розумінні приписів ст.ст. 76-82 ЦПК України, а тому не доведені перед судом, і задоволеню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 8.Судові витрати. Враховуючи що наслідком судового розгляду не встановлено підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а тому згідно до ст.. 141 ЦПК України, понесені стороною позивача витрати з оплати судових витрат як то сплати судового збору у розмірі2481,00 гривень, підлягає покладенню на позивача.

Outcome: dismissed