Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01.06.2019 року (дата смерті спадкодавця [PERSON] ) позивач з відповідачем стали співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де 1/3 частка квартири належить позивачу як співвласнику, 2/3 частки квартири належить відповідачу за заповітом, з яких 1/4 частка - обов"язкова доля позивача. Загальна площа квартири 72,2 кв.м. Таким чином, квартира належить позивачу та відповідачу у рівних частках по 36,1 кв.м., за котрі з 28.12.2021 року по 12.2022 року позивач сплатив комунальні послуги по квартплаті у розмірі 2422 грн. 31 коп. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь 50% від загальної суми оплаченої комунальної послуги квартплати у розмірі 2422,31 грн., що складає суму 1211,15 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.11.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність та у відсутність відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, враховуючи згоду позивача на розгляд справи у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.03.2000 р., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , його дружині - [PERSON] та сину - [PERSON] . Державним нотаріусом Другої селидівської Державної нотаріальної контори 28.02.2017 року, по реєстру № 304, на 1/3 частку цієї квартири видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно повідомлення нотаріальної контори № 58/01-16 від 19.02.2020 р., [PERSON] є онукою померлого [PERSON] , звернулася із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу за № 76/2019. Свою частину спадщини, що складається з 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , померлий заповідав [PERSON] , про що склав заповіт, посвідчений у реєстрі за № 314. Дослідивши матеріали справи № 242/1074/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів квартплати, порушення обов`язків співвласника, судом встановлено, що позивач просить стягнути заборгованість з відповідача за період з 01.06.2019 року у розмірі 50 % від загальної суми оплачуваної ним квартплати за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 2381,83 грн., тобто 1190,91 грн. За результатом розгляду цієї справи судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Згідно копій квитанцій від 21.09.2022 року, 09.11.2022 року [PERSON] сплатив квартплату за квартиру по [ADDRESS] , за період з лютого по грудень 2022 року на загальну суму у розмірі 2422 грн. 31 коп. Згідно листа ПП «КК Житлокомсервіс «Наш Дім» сплачена квартплата по квартирі [ADDRESS] , за період з лютого по грудень 2022 року заборгованість за зазначеною адресою відсутня. Згідно листа від 20.02.2023 року ПП «КК Житлокомсервіс «Наш Дім» квартплату по квартирі [ADDRESS] було сплачено згідно до квитанції № б/н від 09.11.2022 особисто [PERSON] . Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. За ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому за ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п.10 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи письмові докази та обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки до [PERSON] , який фактично сплатив 1/2 частку боргу [PERSON] з витрат по квартирній платі, перейшло право вимагати у відповідача повернення йому витрат з оплати квартплати в сумі 1211,15 грн. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Від сплати судового збору позивач звільнений оскільки є інвалідом 2 групи, що підтверджено пенсійним посвідченням № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., згідно до ставки судового збору передбаченої Законом України «Про судовий збір» в редакції на час звернення позивача до суду (14.11.2022 р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved