Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради, в якому з урахуванням зміни предмету позову просить: встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядився своїм майно, склавши заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право в тому числі і хату заповів [PERSON] . Позивачка посилається на те, що після смерті батька звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву в новій редакції підтримала повнісю, суду пояснила, що проживала із батьком [PERSON] на час відкриття спадщини та продовжує проживати у його ж будинку, що розташований в [ADDRESS] після його смерті, однак без реєстрації. Вона батька доглядала, хоронила, прийняла спадщину після його смерті, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, доглядає за будинком, робила косметичний ремонт, обробляє земельну ділянку, яка розташована біля нього. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Пояснила, що спадщину після смерті свого чоловіка не прийняла, до нотаріуса не зверталася, на спірний будинок не претендує та погоджується на визнання права власності на нього за її донькою [PERSON] . Представник відповідача- старостинського округу №5 с. Ржавинці в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та відповідачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2005 (а.с.15). Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання: [ADDRESS] відкрилася спадщина на житловий будинок , що розташований за зазначеною адресою. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] за життя розпорядився своїм майном, склавши 17.07.1998 заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №45, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право в тому числі і хату заповів [PERSON] . Відповідно до ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Судом встановлено, що спадкоємицею яка має право на обов`язкову частку в спадщині відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , яка спадщину не прийняла та на неї не претендує. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані вимоги спадкоємиця [PERSON] виконала, оскільки на час відкриття спадщии проживала із спадкодавцем [PERSON] та на частину спадщини, яка залишилась після його смерті, а саме на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ССС «Ржавинецька» розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату ЧВ №0044602, виданого Заставнівською райдержадміністрацією 31.08.1996 (а.с.33). Зазначені обставини підтверджуються показами свідка [PERSON] , із яких вбачається, що в будинку по [ADDRESS] проживали [PERSON] із своїм чоловіком та батьком, якого позивачка хоронила. Після смерті [PERSON] у вказаному будинку продовжує проживати позивачка , доглядає за господарством, обробляє земельну ділянку біля нього. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном також підтверджується довідками виконавчого комітету Юрковецької сільської ради від 15,11.2022, 09.01.2023, згідгно яких [PERSON] , фактично проживала на день смерті батька- [PERSON] , який помер [INFO] з ним в одному погосподарському номері за адресою: [ADDRESS] та після смерті останнього фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, а саме: сплачувала комунальні послуги, доглядала за земельною ділянкою та доглядала за могилою батька(а.с. 36,60). Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] і такий факт необхідно встановити. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивачка [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповітом, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.07.2022 (а.с.16). Судом встановлено, що житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , що підтверджується техпаспортом на будинок, довідками Юрковецької сільської ради № 1159 від 07.09.2022, №1093 від 11.08.2022 , №1092 від 11.08.2022 , № 1082 від 10.08.2022(а.с.17-20, 22). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №151 від 04.08.2022 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] побудований у 1967-1989 роках. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved