Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

у листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13774 від 28.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., за яким стягнуто заборгованість за договором кредиту № 39.29-50/805 від 19.06.2007, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк», у розмірі 709 829,13 доларів США. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 13774, за яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором кредиту № 39.29-50/805 від 19.06.2007, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк», у розмірі 709 829,13 доларів США. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, в порушення вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Також, позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено на заборгованість, яка не є безспірною. Крім того, з дня вимоги за вказаною заборгованістю минуло більше трьох років всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також, зазначено, що позивачу не було направлено вимогу про погашення заборгованості. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 27). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 зобов?язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О.М. надати в розпорядження суду належним чином завірену копію виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером 13774, від 28.10.2021 та копії матеріалів, на підставі яких був вчинений вказаний виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 709 829,13 доларів США (а.с. 28). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 13774 від 28.10.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 709 829,13 доларів США (а.с. 30-31). 31.01.2022 до суду надійшов відзив на позов від відповідача АТ «Альфа-Банк» (а.с. 43-50), у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Вказано, що 19.06.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 39.29-50/805к. У зв?язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов?язань за кредитним договором, АТ «Альфа-Банк» у відповідності до вимог закону звернулось до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Зазначено, що позивачем не надано жодних розрахунків,. які б підтверджували, що заборгованість за виконавчим написом є спірною. Також, вказано, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, на яку посилається позивач, не була належним чином виконана та у Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, не було внесено відповідні зміни, розділ не був належним чином скасований. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 56). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Кухаревської Н.О. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 72-73). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Кухаревської Н.О. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 93-94). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2022 позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду (а.с. 95-96). Постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2022 скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2022, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 137-143). Позивач в судове засідання не з"явився, у позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 19.06.2007 між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено договір кредиту № 39.29-50/805к, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, платності, стороковості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 347 250 доларів США із сплатою 12,7 процентів річних, та відповідним порядком повернення грошових коштів відповідно до умов договору, з кінцевим терміном повернення до 19.06.2027 року (а.с. 9-15). 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 13774, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 39.29-50/805к від 19.06.2007, укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»; стягнення заборгованості проводиться за період з 01.02.2018 по 01.02.2021. Сума заборгованості складає 709 829,13 доларів США, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 341 237,33 доларів США, прострочена заборгованість за процентами та комісіями - 368 591,80 доларів США, загальна сума заборгованість - 709 829,13 доларів США (а.с. 8). Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (далі - постанова № 662) Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом наступного змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказано, що:«оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.10.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що відповідачем АТ «Альфа-Банк» при зверненні із заявою про видачу виконавчого напису не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Вказані доводи знайшли своє ствердження в ході розгляду справи. На сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідністьїї погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадженняє безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеномустаттею 84 Закону України "Про нотаріат". До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13.10.2021 року №554/6777/17-ц. Однак, в матеріалах справи відсутні докази належного направлення та отримання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень, а також факту перевірки нотаріусом направлення такої вимоги, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку. За наведеного , докази того, що кредитор АТ «Альфа Банк» дійсно направляв боржнику повідомлення про наявну заборгованість відсутні, як і немає доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком. Отже, заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Окрім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. копію оспорюваного виконавчого напису та документів на підставі яких даний напис вчинено, в розпорядження суду не надано, вимоги ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2022 року не виконано. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. За таких підстав, суд погоджується з доводами позивача про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання недійсним виконавчого напису № 13774 від 28.10.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved