Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . ЇЇ батько [PERSON] , який є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, у визначений законом строк звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . Крім нього, до нотаріальної контори також звернулися дружина спадкодавця [PERSON] , його доньки [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. Зі слів державного нотаріуса, [PERSON] стало відомо, що його батько [PERSON] за життя склав заповіт у приватного нотаріуса за колишнім своїм місцем проживання у м. Красилів Хмельницької області, у зв`язку з чим було зроблено запит про витребування даного заповіту. 20 жовтня 2021 року на адресу Бучанської міської державної нотаріальної контори надійшла відповідь з текстом заповіту, яким як з`ясувалось [PERSON] все своє майно заповів їй. Вона не знала, та не могла знати, що дід за життя склав заповіт на її користь, тому не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Із заявою про прийняття спадщини за законом не зверталася, оскільки знала, що є спадкоємці першої черги, які претендують на спадщину. Дізнавшись про існування заповіту на її користь, вона звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадщини за заповітом, однак листом державного нотаріуса їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. Крім того, у зв`язку із розбіжностями написанні прізвища діда та її батька у правовстановлюючих документах, а саме, в усіх документах, зокрема у свідоцтві про смерть, прізвище діда зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про народження її батька прізвище діда зазначено як « [PERSON] », та відповідно її батько у цьому ж свідоцтві записаний як « [PERSON] ». Так і у її свідоцтві про народження, паспорті та інших документах її прізвище записане як « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги, що виникли об`єктивні обставини неможливості оформлення спадщини у звичайному нотаріальному порядку, просила суд встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її, [PERSON] , дідом,та визначити їй додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда - [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяви, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про визнання позову та слухання справи у їх відсутність. Представник третьої особи Бучанської державної нотаріальної контори надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі поданих заявником документів та наявних документів в матеріалах справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськвідділом ЗАГС м. Шепетівка Хмельницької області 28 жовтня 1991 року, батьком [PERSON] є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 1976 року, виданого райвідділом ЗАГС м. Красилів, батьком [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2021 року, виданого Києво-Святошинським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 816, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Батько позивача, [PERSON] , який є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, у визначений законом шестимісячний строк звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Крім нього, до нотаріальної контори також звернулися дружина спадкодавця [PERSON] , його донька [PERSON] та донька [PERSON] , син [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом. [PERSON] , стало відомо, що його батько [PERSON] , за життя склав заповіт у приватного нотаріуса за колишнім своїм місцем проживання у м. Красилів Хмельницької області. 22 вересня 2021 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори було зроблено запит про витребування заповіту, складеного спадкодавцем [PERSON] 20 жовтня 2021 року на адресу Бучанської міської державної нотаріальної контори надійшла відповідь з текстом заповіту, яким як з`ясувалося дідусь позивача, [PERSON] , все майно заповів своїй онучці, [PERSON] , позивачу по справі. Позивач не знала та не могла знати, що дідусь за життя склав заповіт на її користь, тому не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Із заявою про прийняття спадщини за законом не зверталася оскільки знала, що є спадкоємці першої черги, які претендують на спадщину. Дізнавшись про існування заповіту на свою користь, позивач звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадщини за заповітом. 23 грудня 2021 року Листом державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковської Л.М. позивачу було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання мною заяви про прийняття спадщини. [PERSON] , дізналася про наявність заповіту, складеного [PERSON] на її користь лише у жовтні 2021 року, тобто після спливу строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Крім того, через розбіжності у написанні позивача із спадкодавцем прізвища, необхідно встановити факт наших між ними родинних відносин. Так, прізвище спадкодавця у свідоцтві про його смерть та відповідно в усіх його документах зазначене [PERSON] . Тоді як у свідоцтві про народження батька позивача його прізвище значиться як [PERSON] , та відповідно батько позивача (його син) у цьому ж свідоцтві записаний як [PERSON] . Так само у свідоцтві про народження, паспорті та інших документах прізвище позивача записане [PERSON] . Водночас той факт, що померлий [PERSON] є дідусем позивача, крім вже наданих документів, підтверджено змістом самого заповіту, який складений [PERSON] на користь онуки [PERSON] , який знаходиться в матеріалах спадкової справи 227/2021, яка наявна в матеріалах провадження. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] є доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Встановлення факту родинних відносин для заявниці має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач, як спадкоємець за законом, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, повинна була подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця проте, такої у передбачений законом строк не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що вона не знала про існування заповіту, знала про наявність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, однак в ході розгляду даного провадження визнали позов, і на даний час на спадщину [PERSON] не претендують. Таким чином, зазначені обставини, на думку суду, були об`єктивними перешкодами для прийняття спадщини та визнаються поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved