Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

29 вересня2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] . Обґрунтовуючи позов зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] . Рішенням Іршавського районного суду від 18 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Іршавського районного суду від 01 серпня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно на до досягнення нею повноліття. Шлюбні стосунки між сторонами припинені в 2013 році. Відповідач залишив сім`ю, коли дитині було дев`ять місяців, з цього часу дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач утриманням та вихованням доньки не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про фізичний та психологічний розвиток дитини, не спілкується, не виявляє бажання бачити її, не телефонує, має заборгованість по сплаті аліментів, тобто не виявляє ніякого батьківського піклування. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] . Ухвалою Іршавського районного суду від 06 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Іршавського районного суду від 07 листопада 2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Карабиньош І.І. в судове засідання не з`явилися, позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд справу розглянути без її участі за наявними матеріалами. Щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи без самостійних вимог - орган опіки і піклування Іршавської міської ради для участі в розгляді справи не з`явився, подав до суду заяву, просить суд справу розглядати у їх відсутність, висновок органу опіки і піклування Білківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав підтримують. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року. 18 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №137, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району 11 червня 2020 року позивачка [PERSON] 11 червня 2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №12, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Судом встановлено, що рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2017 року призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 12 липня 2017 року ( а.с. 7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 54909056 від 05.08.2022 року виданого головним державним виконавцем Іршавського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), залишок заборгованості боржника [PERSON] станом на 01.08.2022 року становить 67752,90 грн. (а.с. 28) Згідно довідки Іршавської міської ради Закарпатської області №01-57/1121 від 26.07.2022 року дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 27.07.2022 року №01-41/195, складеним комісією Іршавської міської ради, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Виховує двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 15). Згідно характеристики КЗ Іршавського ліцея №1 Іршавської міської ради Закарпатської області батько учениці [PERSON] не спілкується з вчителями, які навчають дівчинку, не цікавиться шкільним життям дитини (а.с. 16). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] (а.с.19) та [PERSON] (а.с. 22), які є сусідами [PERSON] , батько дитини [PERSON] - [PERSON] не виявляє жодної батьківської турботи, не приходить до дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її в школі. Висновком органу опіки та піклування Іршавської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 07.10. 2022 року №01-30/2447 встановлено, що батько дитини [PERSON] не приймає жодної участі в житті та вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, а тому враховуючи, що відповідач вчасно не сплачує аліменти присуджені за рішенням суду, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за 2019-2021 роки, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с. 44). Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Таким чином під час розгляду справи, з наданих суду доказів, встановлено, що [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, від спілкування з дочкою самоусунувся, має заборгованість по сплаті аліментів на її утримання, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитину. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved