Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах позивачки [PERSON] \~ звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 10 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис 13. Свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2011 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , однак спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Тож, позивачка просить суд розірвати між ними шлюб.\~\~\~ Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від представника позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. В судові засідання, призначені на 14.12.2022 р.\~ та 07.02.2023 р. відповідач не з`явився, але на адресу суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» про те, що адресат від отримання конверту відмовився. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача\~ в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований 10 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно\~ 30.09.2022 року. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 37). На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved