Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , проживаючого в с. Норинськ Коростенського району Житомирської області, на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2016 на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 500 грн. на кожну дитину на 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Стягувати щомісячно, починаючи з 27.01.2016 і до повноліття дітей, тобто до [INFO] на [PERSON] , до 23.04.2030 на [PERSON] , до 19.12.2031 на [PERSON] та до 01.06.2035 на [PERSON] . Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що сплачує аліменти, розмір яких встановлено рішенням суду від 11.05.2016 (500 грн. щомісячно), заборгованості не має. Раніше встановлений розмір аліментів, визначений на підставі позовної заяви позивачки, яка самостійно запросила саме 500 грн. на місяць, позов було задоволено в повному обсязі. У вихованні 3-х дітей він не приймає активної участі по причині того, що вони проживають у Кіровоградській області у бабусі, але з ними він спілкується по телефону та допомагає всім необхідним, а дочка [PERSON] , [INFO] проживає з ним із липня місяця 2021 року та перебуває на повному його утриманні. У теперішній час він перебуває у шлюбі, його дружина є безробітною. Таким чином, окрім його дочки [PERSON] , непрацездатної матері, він має на утриманні дружину, які розраховують на його матеріальну підтримку. Встановлений раніше розмір аліментів відповідає вимогам чинного законодавства, необхідність виплати аліментів співмірна із його матеріальними можливостями з їх виплати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити, з мотивів у ньому наведених. В судове засідання відповідач не з`явився. Відтак, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2016 по цивільній справі № 385/99/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.01.2016 і до повноліття дітей, тобто до [INFO] на [PERSON] ,\~ до 23.04.2030 року на [PERSON] та до 19.12.2031 року на [PERSON] . Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначила, що з часу ухвалення рішення Гайворонським районним судом Кіровоградської області від 11.05.2016 її матеріальний стан змінився, що свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судом на утримання дітей. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилалася на те, що у неї змінився матеріальний стан, а саме, що зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, діти знаходяться повністю на її утриманні, фінансової підтримки з боку відповідача на утримання дітей немає, але дані обставина нічим не були підтверджені. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В даному випадку вирішуючи спір, суд вважає, що зміна матеріального стану позивача, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів на дітей. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення її майнового стану, у тому числі, в зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку та те, що фінансової підтримки з боку відповідача на утримання дітей немає. Крім цього, із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.04.2018 вбачається, що на адресу Овруцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області, надійшла письмова заява стягувача [PERSON] щодо припинення стягнення аліментів, на підставі чого,

Outcome: dismissed