Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 700 000 грн завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №42016211190000020. В обґрунтування вимог позивач вказав, що у провадженні слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумова А.А. перебуває кримінальне провадження №42016211190000020, внесене в ЄРДР 15 червня 2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 182 КК України. вказане кримінальне провадження неодноразово закривалось та скасовувались постанови про його закриття. При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №42016211190000020 йому стало відомо про наступні обставини. З протоколу допиту свідка лікаря-психіатра [PERSON] від 28 липни 2016 року вбачається, що 23.04.2016 р. інспектор Чортківського ВП ГУНП в Т/о [PERSON] звернувся із запитом в психіатричний кабінет, про те чи перебуває на обліку в лікаря психіатра [PERSON] . Подібні свідчення надала і свідок [PERSON] . Тобто, два свідки офіційно ствердили, що саме [PERSON] звернувся із запитом. А сам [PERSON] в своїх показах вказав, що 13.04.2016 року за вказівкою заступника начальника-начальника СВ Чортківського ВП Василика В.М. він відніс запитом, за його підписом до Чортківської ЦКРЛ, в якому він просить надати інформацію чи перебуває [PERSON] , на обліку у лікаря-психіатра. На що, лікар психіатр [PERSON] виписав довідку, де проінформував, що останній перебуває на обліку із діагнозом шизофренія параноїдальної форми. Забравши довідку він відніс її Василику В.М . Таким чином, в показах свідків містяться розбіжності, зокрема два свідки [PERSON] та [PERSON] стверджують, що саме інспектор [PERSON] звернувся із запитом і вказали дату подання запиту 23 квітня 2016 року, в той час як [PERSON] стверджує, що він 13 квітня 2016 року відніс запит за підписом заступника начальника-начальника СВ Чортківського ВП Василика В.М. З метою не притягнення осіб, винних у скоєнні злочину відносно нього, було вчинено наступні дії. Так, в матеріалах кримінального провадження №42016211190000020 з`являється протокол додаткового допиту свідка [PERSON] від 28 липня 2016 року, в яких свідок [PERSON] кардинально змінює свої покази і тепер дає наступні покази, які слово в слово збігаються з показами [PERSON] , зокрема, що 13.04.2016 року, до нього звернувся із запитом, за підписом заступника начальника Чортківського ЧВП, Василика В.М. інспектор Чортківського ВП [PERSON] в якому просив надати інформацію чи перебуває [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра. На що він виписав довідку, де проінформував що останній перебуває на обліку із діагнозом шизофренія параноїдної форми. Згідно матеріалів кримінального провадження №42016211190000020 основний допит лікаря психіатра [PERSON] також датований 28 липня 2016 та був розпочатий о 12 год. 20 хв. 28 липня 2016 року, а закінчений 0 13 год 00 хв. 28 липня 2016 року. При цьому, згідно протоколу додаткового допиту того ж самого свідка [PERSON] додатковий допит лікаря-психіатра було розпочато о 10 год. 45 хв. 28 липня 2016 року, а закінчено об 11 год. 25 хв. 28 липня 2016 року. Таким чином, має місце елементарна підробка, оскільки протокол додаткового допиту свідка [PERSON] по часі передує протоколу основного допиту. Те ж саме стосується додаткового допиту свідка [PERSON] , який міститься в матеріалах кримінального провадження №42016211190000020. Так, з`являється протокол додаткового допиту свідка [PERSON] від 30 липня 2016 року, в яких свідок кардинально змінює свої покази і тепер дає наступні покази, які слово в слово збігаються з показами [PERSON] , зокрема, що 13.04.2016 року до неї звернувся із запитом, за підписом заступника начальника Чортківського ВП Василика В.М., інспектор Чортківського ВП [PERSON], в якому просить надати інформацію чи перебуває [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра. На що, лікар-психіатр [PERSON] виписав довідку, де проінформував що останній перебуває на обліку із діагнозом шизофренія параноїдної форми. Що характерно, основний допит свідка [PERSON] було розпочато о 10 год. 50 хв. 30 липня 2016 року, а закінчено о 11 год 10 хв. 30 липня 2016 року. А згідно протоколу додаткового допиту тієї ж самої [PERSON] допит [PERSON] було розпочато о 10 год. 00 хв. 30 липня 2016 року, а закінчено об 10 год. 25 хв. 30 липня 2016 року. В матеріалах кримінального провадження відсутні важливі письмові докази, зокрема запит [PERSON] (чи іншої особи) на отримання інформації про стан здоров`я позивача, відсутній важливий письмовий доказ, а саме витяг з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Чортківської ЦРЛ, де обов`язково повинен був бути зафіксований факт реєстрації запиту. При цьому, 22 липня 2016 року він, як потерпілий, звертався із клопотання, в якому просив вчинити цілий ряд слідчих дій, в тому числі подати в суд клопотання про тимчасовий доступ до документів Чортківської ЦРЛ для витребування та долучення до матеріалів кримінального провадження письмових доказів - сам запит, на підставі якої було видано довідку, журналу вихідної кореспонденції Чортківської ЦРЛ, де повинен був бути відмічений факт видачі довідки. Постановою слідчого від 25 липня 2016 року його клопотання було задоволено частково. Однак, до даного часу слідчий так і не вирішив по суті окремих пунктів його клопотання. Так, на даний час слідчий не звернувся із клопотанням до слідчого судді за погодженням із прокурором про надання тимчасового доступу до документів лікарні, що стосуються незаконного збору інформації про нього. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі №819/675/16 за його позовом до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області по факту незаконного збору інформації про стан його здоров`я, було визнано незаконними дії Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області щодо протизаконного збору інформації про стан його психічного здоров`я. Тобто, факт незаконного збору про нього інформації встановлено постановою суду. Проте, вказана копія постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі №819/675/16 слідчим не долучена до матеріалів кримінального провадження. Факт порушень законності підтверджено ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області Коломієць Н.З. від 03 квітня 2017 року у справі №608/1333/16-к, номер провадження 1-кс/608/245/2017, якою було скасовано протипрвну постанову слідчого від 29 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №42016211190000020, Дата внесення в ЄРДР 15.06.2016, Правова кваліфікація ч. 1 ст. 182 КК України. Попри те, що незаконний збір інформації про стан його здоров`я встановлено судом, до даного часу не оголошено підозру особам, які причетні до незаконного збору інформації про мене. Таким чином, має місце неефективність досудового розслідування №42016211190000020, що виявилось у тому, що досудове розслідування триває вже 6 років два місяці 20 днів, а слідство до даного часу не завершено, нікому не оголошено про підозру, хоча незаконний збір інформації встановлений судом, слідство навіть не витребувало документів, що засвідчували незаконний інформації по мене. Даними порушеннями йому спричинено моральну шкоду. Впродовж тривалого часу він вимушений був витрачати свій час на поїздки по судах, відриватись від свого звичного способу життя, що створювало йому великі незручності. Упродовж тривалого часу він перебуває у невідомості стосовно остаточного результату розслідування кримінального провадження №42016211190000020. Досудове розслідування триває більше шести років. Над ним знущаються у морально-психологічному способі. Відтак, держава повинна відповідача перед ним за неефективне досудове розслідування кримінального провадження, моральну напругу та морально-психологічне знущання, не притягнення винних осіб, які незаконно втручались в його особисте життя. Посилаючись на наведене та норми ст. 1176 ЦК України, просив задовольнити позов та стягнути за рахунок Державного бюджету України в його користь 700 000 грн моральної шкоди. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03 жовтня 2022 року представник Головного управління національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов. Вказав, що 15 червня 2016 року за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за №42016211190000020 за ч. 1 ст. 182 КК України. В подальшому при проведенні досудового розслідування слідчими декілька разів виносились постанови про закриття провадження у справі. Вказані постанови було скасовано судами та повернуто органу досудового розслідування для подальшого проведення відповідних дій. Саме наявність вище вказаних ухвал суду, якими задоволено скарги позивача є на думку останнього беззаперечним доказом для відшкодування йому завданої шкоди органами досудового розслідування моральної шкоди. В ході проведення досудового розслідування позивач звертався до суду із скаргами на дії слідчих, однак судами не було задоволено цих скарг та в матеріалах справи відсутні ухвали суду, які б визнавали ті чи інші дії слідчого проведеними протиправно чи незаконно. ГУНП в Тернопільській області не погоджується з висновками позивача, оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено вичерпний перелік випадків серед яких відсутній такий як, винесення ухвали суду про задоволення скарги на бездіяльність слідчого. В рамках вказаного кримінального провадження відсутні процесуальні дії зі сторони органи досудового розслідування, що обмежують чи порушують права та свободи позивача, які визнані незаконними чи протиправними. З наведеного слідує, що сам по собі факт задоволення скарг позивача ухвалами Чортківського районного суду Тернопільської області ще не свідчить про завдання йому органами досудового розслідування моральної шкоди, враховуючи і те, що права та інтереси позивача були поновлені. Стосовно розрахунку моральної шкоди, необхідно зазначити, що її аргументація в тексті позовної заяви є абсолютно відсутньою, що унеможливлює задоволення позову. Позивачем не роз`яснено, чим він керувався при визначені суми в 700 000 грн для відшкодування моральної шкоди та з чого він виходив при обрахунку такої суми. Окрім цього, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та погіршенням стану його самопочуття. Деліктна відповідальність настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В даній категорії справи, в деліктних правовідносинах, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Крім цього, вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатись у межах кримінального судочинства. Таким чином, спори, які стосуються перевірки правомірності дій (рішень) правоохоронних органів, вчинених (прийнятих) при досудовому розслідуванні не відносяться до юрисдикції цивільних судів. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 12 жовтня 2022 року позивач подав відповідь на вказаний відзив. Вказав, що помилковими є твердження представника відповідача про те, що сам наявність ухвал суду, якими задоволено його скарги про скасування постанов про закриття кримінального провадження є, на його думку, беззаперечним доказом для відшкодування, завданої йому органами досудового розслідування, моральної шкоди. Разом з тим, він звернувся до суду з позовом про відшкодування завданої йому шкоди не у зв`язку з неодноразовим скасування постанов про закриття кримінального провадження, а у зв`язку з неефективністю досудового слідства в цілому, яке більше ніж шість років не змогли остаточно вирішити питання досудового розслідування. При цьому, в матеріалах кримінального провадження та в матеріалах справи містяться численні ухвали слідчих суддів, якими було задоволено його скарги. Саме по собі задоволення його скарг підтверджує протиправність дій та бездіяльності слідчого. 31 жовтня 2022 року представник Державної Казначейської служби України подав відзив на позовну заяву. Вказав, що вимогами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено перелік випадків, при яких настає право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених Законом. Таким чином, позивач матиме право вимагати відшкодування шкоди, як моральної так і матеріальної лише при доведеності незаконності дій органів, які завдали таку шкоду. При цьому, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановленні судом. З цих підстав, представник відповідач не погоджується із сумою заявленої до відшкодування позивачем моральної шкоди у розмірі 700 000 грн, оскільки остання є незрозумілою, як і те з яких міркувань виходив позивач, оцінюючи шкоду саме в такому розмірі. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 07 листопада 2022 року позивач [PERSON] подав відповідь на вказаний відзив. Вказав, що посилання представника відповідача на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є безпідставними, оскільки вказаний закон врегульовує правовідносини відшкодування шкоди, завданої виключно громадянинові внаслідок незаконного притягнення його до відповідальності, його дія не поширюється на потерпілих осіб, яким завдано шкоди внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури під час розслідування за заявою таких осіб. Таким чином, норми вказаного Закону не можуть бути застосовані у даній справі. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області Дзюбатий А.В. в судовому засіданні позов не визнав, зіславшись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Крім цього, вказав, що позивач в рамках розгляду цивільної справи хоче встановити порушення норм КПК України. Досудове розслідування у даній справі триває. Представник відповідача Державної казначейської служби України Качор В.В. в судовому засіданні позов не визнала, зіславшись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року задоволено скаргу [PERSON] . Зобов`язано керівника Чортківської місцевої прокуратури Рекуша О.Р. внести за повідомленням [PERSON] відомості про злочин за ч. 1 ст. 182 КК України в Єдиний реєстр досудових розслідувань. З довідки за №100 від 10 травня 2016 року, виданої Чортківською центральною комунальною районною лікарнею, довідка за №259 від 23 квітня 2016 року про стан здоров`я [PERSON] видана правомірно на запит інспектора Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] від 13 квітня 2016 року згідно п. 1 ст. 27 Закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про психіатричну допомогу». 24 травня 2016 року позивач звернувся до керівника Чортківської місцевої прокуратури із повідомленням про злочинне правопорушення, передбачене ст. 182 та ч. 1 ст. 367 КК України. 22 липня 2016 року позивач звернувся до СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області із клопотання про проведення слідчих дій, в якому просив провести ряд слідчих дій, зокрема: 1) допитати в якості підозрюваного інспектора Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] ; 2) допитати лікаря психіатра [PERSON] ; 3) допитати його в якості потерпілого; 4) ввійти з клопотанням в суд про тимчасовий доступ до документів лікарні для витребування та долучення до матеріалів кримінального провадження письмових доказів; 5) витребувати у керівника ГУНП в Тернопільській області інформацію про те, чи за своєю посадою інспектор [PERSON] входить до складу оперативних підрозділів НП України; 6) оголосити про підозру інспектору Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області майору поліції [PERSON] ; 7) ввійти з клопотанням (поданням) до слідчого судді Чортківського районного суду про відсторонення від посади майора поліції [PERSON] . Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Наумов А.А. від 25 липня 2016 року клопотання потерпілого [PERSON] про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №42016211190000020 задоволено частково. 28 липня 2016 року о/у Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Покойовий М.М. складено протокол про допит свідка [PERSON] 28 липня 2016 року слідчим СВ Чортківського Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Нумов А.А. складено протокол додаткового допиту свідка [PERSON] 29 липня 2016 року слідчим СВ Чортківського Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумов А.А. складено протокол додаткового допиту свідка [PERSON] 30 липня 2016 року о/у Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Покойовий М.М. складено протоколи допиту свідка [PERSON] 30 липня 2016 року слідчим СВ Чортківського Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумов А.А. складено протокол додаткового допиту свідка [PERSON] . Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Наумов А.А. від 29 вересня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016211190000020 від 15 червня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року адміністративний позов [PERSON] до Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконними дії Чортківського Відділу поліції ГУНП в Тернопільській області щодо протизаконного збору інформації про стан психічного здоров`я [PERSON] . У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено. Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року скаргу [PERSON] задоволено частково. Скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2016 року, винесену слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумовим А.А. в кримінальному провадженні №42016211190000020 від 15 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. Кримінальне провадження направлено до СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування. 12 квітня 2017 року позивач звернувся до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області із клопотанням, в якому просив повідомити про підозру у скоєнні злочинного правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України інспектору Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумова А.А. щодо не розгляду його клопотання у кримінальному провадженні №42016211190000020 від 15 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України - задоволено. Зобов`язано слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумова А.А. розглянути клопотання [PERSON] від 12 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №42016211190000020 від 15 червня 2016 року у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Наумов А.А. від 11 травня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого [PERSON] про проведення слідчих дій кримінальному провадженні №4201621119000020. Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Наумов А.А. від 16 червня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016211190000020 від 15 червня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України. Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 16 червня 2017 року, винесену слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Наумовим А.А. в кримінальному провадженні №42016211190000020 від 15 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України. Кримінальне провадження направлено до СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування. Постановою слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Наумов А.А. від 25 червня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016211190000020 від 15 червня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України. Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2021 року скаргу [PERSON] задоволено. Поновлено строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 25 червня 2018 року №42016211190000020 від 15 червня 2016 року. Скасовано постанову від 25 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №42016211190000020, внесеному в ЄРДР 15 червня 2016 року за ч. 1 ст. 182 КК України. кримінальне провадження направлено до СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В силу вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Положеннями ст. 67 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з пунктами 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що мають місце системні, тривалі порушення законності, неефективність досудового розслідування кримінального провадження №42016211190000020, безпідставні закриття провадження, що неодноразово встановлювалось слідчими суддями та постановою адміністративного суду. Вважає, що даними порушеннями йому спричинено моральну шкоду у розмірі 700 000 грн. Можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачена нормами КПК України. Саме по собі скасування слідчими суддями постанов про закриття кримінального провадження, зобов`язання слідчих вчинити певні дії не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди та бездіяльність органів досудового розслідування й причинний зв`язок між ними. Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статей 1173, 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади чи його посадової або службової особи, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідачів є підставою для відшкодування йому шкоди у розумінні статей 1167, 1173, 1174 ЦК України, що позивачем зроблено не було. При цьому, сам факт неодноразового закриття кримінального провадження слідчим, та скасування такої постанови слідчого слідчим суддею, зобов`язання посадових осіб органу досудового розслідування вчинити певні дії, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 28 січня 2019 року у справі №686/7576/18, від 12 квітня 2019 року у справі №686/10651/18, від 16 травня 2019 року у справі №686/20079/18, від 22 травня 2019 року у справі №686/24243/18-ц, від 31 липня 2019 року у справі №686/22133/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі №523/4822/17. Таким чином, у даній справі, яка розглядається, позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. На час розгляду даної справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №42016211190000020 за ч. 1 ст. 182 КК України триває. Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачено статтями 303, 306 КПК України, а оскарження недотримання розумних строків - статтею 308 КПК України. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed