Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Воробйов В.В. (діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1037303 від 11 серпня 2022 року) в інтересах позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 27 січня 2016 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Шевченківському районному управлінні юстиції у м.Києві, актовий запис №44 та рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 лютого 2022 року шлюб між ними було розірвано. Зазначив, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, в той же час, відповідач, проживаючи окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки в судовому порядку. Додатково представник позивача зазначив, що 09 липня 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник - адвокат Воробйов В.В. в судове засідання не з`явилися, судом повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, представником позивача [PERSON] - адвокатом Воробйовим В.В. в попереднє судове засідання подана заява, зареєстрована судом 13 грудня 2022 року за вх.№24606, в якій просив розглядати справу за відсутності в судовому засіданні сторони позивача за наявними у справі доказами; позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи в порядку ч.ч.5, 6 ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання до суду не надходили. Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене вище, та враховуючи подану стороною позивача заяву про розгляд справи за відсутності та повідомлення судом відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розгляд справи по суті в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу сторін, який було укладено 27 січня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис №44, та який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 лютого 2022 року (справа №405/7323/21), сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про що 13 червня 2018 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис №288. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Судом також встановлено та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що позивач 09 липня 2022 року уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис за №705, змінивши прізвище після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою квартального комітету №25 Подільського району м.Кропивницького №77 від 09 серпня 2022 року, за підписом голови квартального комітету №25 Набок Л.М., за якою [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст.183, ч. 1 ст.184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, крім того, припинення між батьками шлюбних відносин та проживання когось з батьків окремо від дитини не звільняє останніх від зазначеного обов`язку, щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, окрім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних батьків, наявності виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, крім того, судом відзначається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є молодою, здоровою, працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 09 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, в тому числі, заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом відзначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, в редакції Закону 2004 року. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем [PERSON] заявлено про понесені нею витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп. При цьому, судом відзначається, що відповідно до умов Договору №07/22 про надання правничої допомоги від 11 серпня 2022 року, укладеного між адвокатом Воробйовим В.В., як Виконавцем, та [PERSON] , як Клієнтом, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати правничу допомогу щодо представництва та захисту інтересів у справі про стягнення аліментів (п.1 Договору). Вартість правничої допомоги, інші витрати та порядок їх оплати, в т.ч. за вивчення справи, за тривалість, за результат, погодинна оплата роботи адвоката, витрати по відрядженню, витрати по оплаті роботи спеціаліста, тощо, регулюються окремою додатковою угодою (п.4 Договору). Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору №07/22 про надання правничої допомоги від 11 серпня 2022 року, укладеної 11 серпня 2022 року, вартість правничої допомоги становить 2 000 грн., та включає в себе: консультацію в галузі сімейного права - 500 грн., складання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 1 500 грн. (3х500 грн./год.). Крім того, відповідно до Акту виконаних робіт до Договору №07/22 від 11 серпня 2022 року про надання правничої допомоги, підписаного сторонами Договору про надання правової допомоги, адвокат надав послуги відповідно до Договору №-7/22 про надання правничої допомоги від 11 серпня 2022 року та розмір виплати становить 2000 грн. підписанням зазначеного акту сторони підтвердили факт надання послуг відповідно до положень Договору. Зауважень та скарг стосовно виконання умов Договору сторони не мають. Відповідно до меморіального ордеру №@2PL610638 від 11 серпня 2022 року на рахунок [PERSON] перераховано [PERSON] 2 000 грн. (призначення платежу: за правничу допомогу від [PERSON] ). Суд також зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок що вимогами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин. Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, на підставі чого суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума в розмірі 1 500,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст.180,182,183,191 СК України,

Outcome: approved