Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

25 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської районної ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилався на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку площею 0,0111 га, кадастровий номер 6320283600:04:000:0597, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозовеньківської сільської ради Балаклійського району Харківської області. За життя [PERSON] заповіту не складав, єдиним спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] [PERSON] зазначає, що для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Сипачової І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , проте відповіддю нотаріуса від 18 серпня 2022 року за вих. № 45/01-16 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини. Водночас, позивач вказує, що на час перебігу та спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини запроваджено дію воєнного стану, а тому, він з перших днів війни разом з родиною був вимушений евакуюватися та набути статусу тимчасово переміщеної особи, оскільки весь Ізюмський район Харківської області опинився під окупацією Російської Федерації. За вказаних обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску ним строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті рідного брата. У зв`язку з наведеним, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] просив суд: визначити йому поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата. Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 січня 2023 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, останній просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Ізюмської районної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідачбув належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані позивачем та його представникомдокази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 65 років помер рідний брат позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про що 22 вересня 2021 року Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області складено відповідний актовий запис № 998, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 вересня 2021 року. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме:на земельну ділянку площею 0,0111 га, кадастровий номер 6320283600:04:000:0597, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозовеньківської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 053539, виданого23 грудня 2004 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області. його право власності на вказану ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 січня 2021 року, номер запису про право власності: 400064879, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2266463963202, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239955411 від 11 січня 2021 року. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Сипачової І.М. від 18 серпня 2022 року за вих. № 46/01-16. Судом встановлено, що спадкова справа № 76/2022 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена 17 серпня 2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Сипачовою І.М. Після смерті [PERSON] в установлений законодавством строк спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Сипачової І.М. від 18 серпня 2022 року за вих. № 46/01-16. Встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Сипачової І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , проте, відповіддю нотаріуса від 18 серпня 2022 року за вих. № 45/01-16 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держав. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Статтею 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1,3,6\~п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки на час перебігу та спливу шестимісячного строку запроваджено дію воєнного стану,а тому він з перших днів війни разом з родиною був вимушений евакуюватися та набути статусу тимчасово переміщеної особи, оскільки весь Ізюмський район Харківської області опинився під окупацією Російської Федерації. Так, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який (зі змінам и, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2002 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 17 серпня 2022 року № 573/2022, 07 листопада 2022 року № 757/2022 ) продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час перебігу та спливу шестимісячного строку запроваджено дію воєнного стану та продовжено строк його строк, а тому позивач [PERSON] з перших днів війни разом з родиною був вимушений евакуюватися та набути статусу тимчасово переміщеної особи, оскільки Ізюмський район Харківської області перебував під окупацією Російської Федерації, у зв`язку з чим, зазначені обставини обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст. 1270 ЦК України. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Внаслідок викладеного, суд приходить д висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] з поважних причин, і є підстави для застосування приписів ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved