Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 1,88 ум.кад.га, яка розташована на території Михайлівського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (бувшої Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області) на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0386174 зареєстрована в Книзі на право власності на земельну частку (пай) від 17.09.1997 за №203, виданого на підставі рішення Ямпільського РДА Вінницької області, від 15.08.1997 року, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, а також земельна частка (пай) площею 1,88 ум. кад. га., яка знаходиться на території бувшої Михайлівської сільської ради Ямпільського району, яка належала матері на підставі сертифікату серії ВН №0386174. Після відкриття спадщини позивачка прийняла її належним чином та в подальшому 25 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Ямпільського нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В. було видано свідоцтво про спадщину за законом в тім що спадкоємицею майна [PERSON] є її донька [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №1868 Спадкова справа №196/2016. Крім того, нотаріусом було проведено державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок, сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті матері позивачка не оформляла, так як у неї були відсутні документи, які посвідчували право власності за спадкодавцем на вказану частку (пай). Позивачка намагалася відшукати сертифікат, але так до цього часу вказаний документ знайти не змогла. З метою оформлення вказаної частки (паю) вона звернулась до нотаріуса та останнім їй було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно (земельну частку) не можливо в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№642 від 26.01.2023, в якій просила розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№455 від 17.01.2023 за підписом міського голови, в якій просив справу розглянути у відсутність представника міської ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 31 січня 2023 року на 11 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-7) судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у смт.Дрокія Дроківського району Молдова, зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.091957 (а.с.9) та копії свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10) судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] . Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.11.1998 (а.с.11) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину від 25.10.2016 (а.с.12) судом встановлено, що [PERSON] 1931 року народження, яка померла [INFO] , за життя була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , спадкоємицею її майна є донька [PERSON] . Із копії довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, підписаної заступником начальника відділу №5 від 05.01.2023 №10/25-23 (а.с.14) та копії газети «Ямпільські вісті» від 10.11.2022 (а.с.13) судом встановлено, що на ім`я [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0386174 на підставі розпорядження Ямпільської РДА №205 від 15.08.1997розмір земельної частки (паю) 1,88, ум.кад.га., який на даний час втрачений. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, спадщину прийняла її донька позивачка [PERSON] , так як остання подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері [PERSON] . Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР було визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, окрім її доньки [PERSON] , ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved