Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 10435,46 грн. безпідставно одержавних грошових коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса таким, що не підлягає виконання та 992, 40 грн. судового збору. Посилається в позові на те, що 28 листопада 2011 року між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір №93452027 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки № [NUMBER] строком до 01 березня 2014 року за кредитним лімітом до 13000,00 грн. За період з 23 травня 2013 року по 22 травня 2015 року нею сплачено кошти за кредитним договором у розмірі 14685,37 грн. 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за №5339, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт», 18007,54 грн. заборгованості. 28 вересня 2021 року приватним виконавцем Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № 66967452 на підставі виконавчого напису № 5339 від 25 серпня 2021 року, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18007,54 грн. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2021 року у справі №345/5054/21 визнано таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис. Зазначає, що АТ «Банк Форвард» безпідставно набув її кошти в розмірі 10435,46 грн. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 28 вересня 2022 року. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис № 5339 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №93452027 від 28 листопада 2011 року за період з 10 червня 2019 року по 08 вересня 2019 року в загальному розмірі 18007,54 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № 66967452 з виконання вказаного виконавчого напису. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2021 року у справі № 345/5054/21 був задоволений позов [PERSON] до АТ «Банк Форвард», треті особи: які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець Овсієнко Алла Вікторівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, від 25 серпня 2021 №5339 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою О.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №9345207 від 28 листопада 2011. Відповідно до відповіді на адвокатський запит щодо надання інформації ( розрахунку) стягнутих коштів у виконавчому провадженні №66967452, наданої приватним виконавцем Овсієнко А.В. становить 10434,46 грн. - сума коштів, яка була перерахована на АТ «Банк Форвард» за виконавчим провадженням № 66967452 (а.с. 11). Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереження майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року в справі № 922/3412/17 / провадження № 12-182гс18 /. Згідно зі ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491 цс 15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17 висловила позицію, що згідно з п.3 ч.3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02 серпня 2018 року у справі № 910/15363/17, від 10 серпня 2018 року у справі № 910/22442/16. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Не надавши до суду відзиву, відповідач приведених у позові обставин не спростував. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, тому числі гроші. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису № 5339 від 25 серпня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що стягнення з позивача коштів в розмірі 10435,46 грн. було безпідставним. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, відсутності заперечень з боку відповідача, безпідставність стягнутих коштів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved