Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

11 січня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 11.10.2002, мотивуючи тим, що сім`я розпалась остаточно, оскільки чоловік через міру зловживає алкоголем, на грунті чого постійно виникають конфлікти. Збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що шлюб існує лише формально, майже два роки вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2002(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Дубівською сільською радою Ковельського району, актовий запис №15). У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 24.05.2004). Відповідно до\~ статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). У пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007 року\~надано роз`яснення, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю та позицію відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення. Судові витрати, відповідно до заявленого клопотання, залишити за позивачем.

Outcome: approved