Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

29.09.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 27\~455 гривень 88 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дочка часто хворіє, у зв`язку з чим, позивачка змушена витрачати значні кошти на її обстеження та лікування. Також вона займалась в школі раннього розвитку «Росток» та наразі займається в школі «Золота рибка». Враховуючи, що нею були понесені витрати на придбання ліків та обстеження дитини у розмірі 54\~911 гривень 77 копійок, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, просила стягнути з відповідача половину фактично понесених додаткових витрат, що становить 27\~455 гривень 88 копійок. Відповідач від утримання дочки у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 03.10.2022 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.61). Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка звернулася із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач причини неявки не повідомив. Ухвалою суду від 06.02.2023 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. \~ \~ \~ \~Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини , крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~ За позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною в п.18 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Сторона, що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування. У судовому засіданні встановлено, що 21.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.7). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якого є сторони (а.с.8). Заочним рішенням від 15.03.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9-10). Як вбачається із наданих квитанцій, позивачка понесла витрати на придбання ліків, обстеження дитини та розвиток здібностей у розмірі 54\~911 гривень 77 копійок (а.с.5-6, 12-14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 31, 33-35, 37, 39, 41, 43-45, 48-53). Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги статті 185 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню, та стягненню з відповідача половину понесених позивачкою додаткових витрат (54\~911,77/2 = 27\~455,88 гривень). Відповідно до статті 141 ЦПК України та згідно статті 9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved