Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач в лютому 2022 року звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що у приватній власності позивача знаходиться об`єкт нерухомого майна - за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2242048180000, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2021 № 241151531. Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2021 № 48659/2-21, за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 2242048180000 містяться обтяження № 9903312, арешт нерухомого майна, підстава обтяження - постанова № 1354/6 від 07.06.2010, винесена обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління у м.Києві, та обтяження №11425583, арешт нерухомого майна, підстава обтяження - постанова б/н від 22.07.2011 винесена обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Разом з цим, згідно вищезазначеного листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 28.10.2021 виконавчі документи, за яким боржником є позивач, на примусовому виконанні структурних підрозділів Управління не перебувають. Відповідно до листа Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 22.11.2021 № 100107, позивачу відмовлено у знятті арешту з об`єкту нерухомого майна - квартири, об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2242048180000) у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту та припинення обтяження нерухомого майна. Просить суд зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з об`єкта нерухомого майна - квартири, об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2242048180000, накладений на підставі постанови № 1354/6 від 07.06.2010, винесеної обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, та на підставі постанови б/н від 22.07.2011, винесеної обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Голосіївського районного суду м.Києва Шевченко Н.М. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.02.2022 року по справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.03.2022 року справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. 15.06.2022 року справа надійшла до Оболонського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 28.06.2022 року судом призначено розгляд справи, який судом було відкладено через неявку відповідача та відсутність доказів про вручення повістки, а також справа знімалася зі складу через відсутність електропостачання. В судове засідання призначене на 31.01.2022 року сторони не з`явилися, від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи у приватній власності позивача знаходиться об`єкт нерухомого майна - за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2242048180000, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2021. Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2021 № 48659/2-21, за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 2242048180000 містяться обтяження № 9903312, арешт нерухомого майна, підстава обтяження - постанова № 1354/6 від 07.06.2010, винесена обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління у м.Києві, та обтяження №11425583, арешт нерухомого майна, підстава обтяження - постанова б/н від 22.07.2011 винесена обтяжувачем - відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Згідно вищезазначеного листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 28.10.2021 виконавчі документи, за яким боржником є позивач, на примусовому виконанні структурних підрозділів Управління не перебувають. Зазначеним листом також роз`яснено, що відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 передбачено до 2017 року), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, повернених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Ідентифікувати в рамках яких виконавчих проваджень та на підставі чого винесено зазначені постанови про арешт майна, наразі, не вбачається за можливе, у зв`язку із закінченням терміну зберігання документів, які можуть містити такі відомості. Відповідно до листа Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 22.11.2021 №100107, позивачу відмовлено у знятті арешту з об`єкту нерухомого майна - квартири, об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2242048180000) у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту та припинення обтяження нерухомого майна. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»). Як убачається з матеріалів справи на даний час відсутнє виконавче провадження у відповідача, де б боржником був позивач. В той же час, реалізувати своє право на зняття арешту шляхом звернення до державної виконавчої служби з відповідною заявою Позивач не має можливості, оскільки відсутність виконавчого провадження (його знищення) унеможливлює отримання у Відповідача копії Постанови про скасування арешту майна. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. За правилами, встановленими частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх випадках не передбачених ч.ч. 1-4 ст. 59 цього за Закону арешт майна може бути знятий за рішенням суду. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивача, наявність заборони майна позивача, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися таким майном, приймаючи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що ним обрано, за наявних обставин не вбачається, ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, правильним є висновок про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved