Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів про скасування арешту, на обґрунтування якої зазначила, що вона є спадкоємицею майна після смерті сестри [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав їй стало відомо, що на майно померлої [PERSON] накладено арешт, що є перешкодою для вчинення реєстраційних дій. 07 листопада 2022 року, Позивач в усній формі звернулася до Обухівського відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з квартиру [ADDRESS] . Однак було повідомлено, що виконавчі провадження перебувають на зберігання в архіві три роки, після чого знищуються, відповідно до ч.1. 2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, а тому станом па 07.11.2022 року відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] через знищення архівних справ та надано ВП - спецрозділ від 07.11.2022р. в якому зазначено, що виконавче провадження № 22351577 від 11.10.2010 року завершено. Зважаючи на викладене, Позивачка позбавлена можливості оформити спадкове майно, та позбавлена права вільно розпоряджатись належним їй на праві власності майном, оскільки в позасудовому порядку врегулювати спір не можливо. 21.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд, витребувано у Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження ВП 22351577 від 11.10.2010 року та постанову про арешт майна та інші документи. що стали підставою реєстрації обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача АТ КБ «Приватбанк». 26.01.2023 року представником АТ КБ «ПриватБанк» подано до суду відзив, в якому просила відмовити у позові у повному обсязі, оскільки не вірно обрано спосіб захисту порушених прав. 30.01.2023 року ухвалою суду витребувано у Обухівського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію витягу ВП- спецрозділу в рамках виконавчого провадження № 22351577. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представниця відповідача АТ КБ «Приватбанк» подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, у позові відмовити. Представник відділу виконавчої служби в судове засідання не з`явився, клопотань, заяв до суду не направив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, клопотань, заяв до суду не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази приохоть до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 грудня 2021 року (Додаток 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 15 лютого 2022 року, [PERSON] - позивачка, звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Хафусової В.В. із заявою про прийняття спадщини на вищевказану квартиру, що належала [PERSON] . 15.02.2022 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області була відкрита спадкова справа № 69146350 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68544113 від 15.02.2022 року. 01.11.2022 року приватним нотаріусом Хафусовою В.В. було надано довідку №63/02-14 про те, що позивачка дійсно є сестрою за законом та спадкоємицею померлої [PERSON] . Проте в процесі оформлення спадщини з`ясувалось, що згідно відомостей, зазначених у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 314351925 від 07.11.2022 року щодо наявного в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 1009359 зареєстрованого 30.03.2011 року; на підставі постанови ВП22351577 від 30.03.2011р. відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції (на даний час - Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУМ юстиції м. Київ) зареєстрованого реєстратором за № 11009359 Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» квартира, адреса: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] (Додаток 7) та реєстраційний номер обтяження: 11865057 зареєстрованого 21.11.201 1 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП22351577 від 30.12.2010 року, відділ ДВС Обухівського РУЮ, заступник начальника відділу Прізов В.І. зареєстрованого реєстратором за № 11865057 Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» квартира, адреса: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . 07 листопада 2022 року позивачка в усній формі звернулася до Обухівського відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з квартиру [ADDRESS] . Однак їй повідомлено, що виконавчі провадження перебувають на зберігання в архіві три роки, після чого знищуються, відповідно до ч.1. 2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, а тому станом на 07.11.2022 року відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянки [PERSON] через знищення архівних справ та надано ВП - спецрозділ від 07.11.2022р. в якому зазначено, що виконавче провадження № 22351577 від 11.10.2010 року завершено. Накладений арешт є перешкодою для вчинення реєстраційних дій з майном. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. В\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі\~ст.321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Положеннями ч. 1 ст.\~59\~Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Слід взяти до уваги, що в Постанові Київського апеляційного суду від 18 червня 2021 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» суд прийшов до переконання про повне погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KIO0GA00000295, укладеним 22.06.2006 року із АТ КБ «Приватбанк», і на підставі цього висновку ухвалив рішення про припинення зобов`язання за договором іпотеки від 22 червня 2006 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01.11.2022 року в цивільній справі № 372/4473/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , як спадкоємиці після смерті [PERSON] , про стягнення суми заборгованості за договором кредиту № KIO0GA00000295 від 22.06.2006 року також відмовлено. Таким чином, судовими інстанціями констатовано відсутність боргових зобов`язань [PERSON] перед відповідачем АТ КБ «Приватбанк», в зв`язку із чим зберігання арешту на майно, яке успадкувала позивачка, є незаконним та таким, що порушує її право на вільне володіння майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на майно, яке належало на праві власності померлій [PERSON] порушує можливості реалізації позивачкою своїх прав власності на вищезазначене нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивачки підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Outcome: approved