Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що наприкінці 2021 року вона познайомилась із [PERSON] і на початку 2022 року вони стали з ним проживати разом за адресою її проживання разом з її матір`ю як чоловік і дружина. Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Фінансовими питаннями їхньої з [PERSON] сім`ї займається саме [PERSON] , який працює та дбає про неї, тому вона має намір зареєструвати з ним шлюб. Коли вони звернулись до відповідного відділу ДРАЦС, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, їм було роз`яснено, що оскільки вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Надання права на шлюб для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки вона як законна дружина [PERSON] буде захищена у соціальному та матеріальному плані, аніж коли вона буде проживати з ним у цивільному шлюбі без його реєстрації. Її мати не заперечує проти укладення нею шлюбу та підтримує їхні стосунки. Так як іншим чином вона позбавлена можливості захистити своє право, то змушена звертатись до суду. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що підтримує свою заяву про надання права на шлюб, просить її задовольнити, а справу розглянути без її участі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання подали заяви, в яких вказали про розгляд заяви про надання права на шлюб без їхньої участі. Заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч.2 п.2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч.1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як встановлено судом, заявниця [PERSON] на момент звернення до суду із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON] , досягла 16-ти річного віку, а відтак в силу положень ст. 23 Сімейного кодексу України, має право на звернення із такою заявою. Особа, з якою просить надати їй право на шлюб, [PERSON] на момент подання заяви до суду, досяг 18 річного віку, а відтак в силу наведених вище положень Сімейного кодексу України досяг шлюбного віку та має право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю заявниці, не заперечує проти шлюбу її неповнолітньої доньки [PERSON] з [PERSON] , оскільки шлюб відповідає її інтересам. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, батьки заявниці не заперечують проти укладення такого шлюбу, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці.

Outcome: approved