Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

У\~серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Зазначений позов [PERSON] мотивувала тим, що з 15.10.2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, за період перебування у якому вони набули у власність домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м, житловою площею 118,6 кв. м, загальна вартість якого становить 1 635 000 грн. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1193 га за тією ж адресою, кадастровий номер 3222485801:01:035:0001, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 27.08.2007 шлюб між ними розірвано. Враховуючи викладене [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м, житловою площею 118,6 кв. м, та на 1/2 частку земельної ділянки за тією ж адресою, кадастровий номер 3222485801:01:035:0001, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1193 га, як на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте подружжям за час шлюбу. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м, житловою площею 118,6 кв. м. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. В решті вимог позову відмовлено. 05.12.2019 представник [PERSON] адвокат Ярмольчук В. С. подав апеляційну скаргу на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019, в якій просив змінити оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог і визнати за позивачем право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки. 19.02.2020 представник [PERSON] адвокат Прокудіна К. А. подала апеляційну скаргу на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Київський апеляційний суд ухвалою від 24.02.2020 відмовив у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019. Роз`яснив [PERSON] право оскаржити зазначене заочне рішення в порядку, встановленому Главою 11 Розділу 3 ЦПК України. 10.03.2020 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019, в якій просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Зазначена заява обґрунтована тим, що [PERSON] не отримував заочне рішення, про його існування дізнався лише після отримання його братом судової повістки до Київського апеляційного суду. Ознайомився з матеріалами справи через представника 19.02.2020. [PERSON] під час розгляду цієї справи знаходився за кордоном тривалий час, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають його брат [PERSON] разом зі своєю сім`єю. Але у період розгляду справи в суді першої інстанції вони також знаходилися за кордоном та не мали можливості отримати судові виклики-повістки. Отже, [PERSON] не був повідомлений про розгляд справи та не мав можливості захистити свої права та інтереси, був позбавлений передбачених статтею 43 ЦПК України прав, зокрема подавати докази, клопотання та заяви, надавати суду пояснення, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Також [PERSON] не подав докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме звіт про вартість та ступінь будівельної готовності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, згідно з яким готовність об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку станом на 15.10.2005 склала 93 %. Вартість будівельних матеріалів, обладнання, виробів, конструкцій, робіт, тощо, які були використані у процесі будівництва спірного житлового будинку станом на 15.10.2005 склала 354\~970 грн. Таке спірне майно взагалі не є спільною сумісною власністю та не підлягає поділу, як майно подружжя. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц. Сам по собі факт оформлення права власності на новобудову в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. 18.06.2020 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про застосування позовної давності, в якій просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність, оскільки шлюб між ними було розірвано 22.08.2007, тому позивач мала знати про спільне майно подружжя ще у 2007 році. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.06.2020 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у цій справі до розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019. Матеріали справи повернуто до суду першої інстанції. Розгляд заяви про перегляд заочного рішення призначено до розгляду на 17.09.2020 на 10-30 год. 26.06.2020 від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких заявник просить залишити без розгляду заяву про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019, а у випадку розгляду заяви залишити її без задоволення. Заперечення обґрунтовані тим, що адвокат [PERSON] Домітращук І. М. не є уповноваженою особою, яка має право подати заяву про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач не міг укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом, у зв`язку з тим, що знаходиться за межами України з 2016 року. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції шляхом надсилання судових повісток за місцем реєстрації та шляхом оголошення на Інтернет-сторінці суду. 07.09.2020 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2020 суд вирішив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 17.09.2020 на 10-30 год. 17.09.2020 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про застосування позовної давності, в якій просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначена заява обґрунтована тим, що позивач у позовній заяві зазначає про факт набуття майна саме під час шлюбу, що свідчить про її обізнаність про наявність спірного майна у період з 2005 року до 2007 року, тому вона пропустила строк звернення до суду з цим позовом і не навела жодних обґрунтованих обставин поважності пропуску такого строку. 17.09.2020 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області додаткові пояснення з урахуванням заперечень на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019; переглянути заочне рішення ухвалене у цій справі; скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Додаткові пояснення обґрунтовані тим, що згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-11323/0/15-20 від 09.04.2020 [PERSON] востаннє здійснив виїзд за межі України 28.07.2016 і станом на дату розгляду подання цих пояснень на територію України не повертався, що свідчить про те, що на час постановлення заочного рішення він був за межами України, тому з об`єктивних причин не міг знати про розгляд справи. [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного домоволодіння та 1/2 частку земельної ділянки, однак згідно з договором дарування земельної ділянки від 16.08.2003 [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,119 га за вищевказаною адресою. Починаючи з серпня 2003 року, ще задовго до реєстрації шлюбу з позивачем, відповідач розпочав будівництво домоволодіння за власні кошти та кошти рідного брата [PERSON] , який після завершення будівництва зареєстрований та проживає у спірному будинку разом із своєю сім`єю. Право власності на спірний житловий будинок було оформлено під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що не є безумовною підставою для визнання за позивачем права власності на його 1/2 частку, враховуючи, що будівництво будинку та надвірних споруд здійснювалося з 2003 року, а шлюб зареєстрований у 2005 році. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.02.2020 у справі №\~716/53/15-ц (провадження № 61-7825св19). Доводи позивача про те, що представник не є уповноваженою особою представляти інтереси відповідача є помилковими, оскільки чинне законодавство не містить нормативного припису щодо заборони укладати договір про надання правової допомоги з особою, яка перебуває за межами України. В судовому засіданні 17.09.2020 оголошено перерву до 15.10.2020 на 15-10 год. 17.09.2020 від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про забезпечення відеозв`язку з її представником [PERSON] через Здолбунівський районний суд Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 суд вирішив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача [PERSON] . Судове засідання призначив на 15.10.2020 на 10-15 год. 05.10.2020 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від [PERSON] надійшли заперечення на додаткові пояснення, в яких заявник просить зобов`язати представника відповідача надати договір про правову допомогу, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Вишневий і партнери», заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду; у випадку розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення. Заперечення обґрунтовані тим, що додаткові пояснення не спростовують те, що відповідач не з`явився до суду та не подав відзиву через поважні причини. Також не надано жодного належного та допустимого доказу, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Звіт про вартість та ступінь будівельної готовності не є таким доказом. Не існує жодної правової та фактичної підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасування його. 15.10.2020 справу знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 06.11.2020 на 13-50 год. 26.10.2020 від [PERSON] на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить забезпечити участь її представника [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. 06.11.2020 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 24.02.2021 на 12-30 год. 03.02.2021 від представника [PERSON] [PERSON] на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.02.2021 суд вирішив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 24.02.2021 на 12-30 год. 24.02.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2021 на 09-00 год. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2021 суд вирішив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 15.03.2021 на 09-00 год. 15.03.2021 представник відповідача адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області письмовий виступ у судових дебатах. 15.03.2021 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 17.06.2021 поновив представнику відповідача [PERSON] строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у цій справі. Скасував заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у цій справі. Призначив підготовче засідання на 20.07.2021 на 10-40 год. 14.07.2021 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння [ADDRESS] . Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що спір існує щодо домоволодіння [ADDRESS] , яким відповідач може розпорядитися на власний розсуд. Шлюб між сторонами розірвано, тому згода на відчуження спірного майна не потрібна. Відчуження спірного майна може утруднити в подальшому виконання рішення суду. 14.07.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника [PERSON] адвоката Домітращук І. М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що підстави для поділу майна та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спірного майна відсутні, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка є його особистою власність, оскільки набута ним 09.02.2005, тобто до реєстрації шлюбу, тому не підлягає поділу як спільна сумісна власність подружжя. Починаючи з серпня 2003 року відповідач розпочав будівництво домоволодіння за власні кошти та кошти рідного брата [PERSON] , який після завершення будівництва зареєстрований та проживає у спірному домоволодінні разом із своєю сім`єю до теперішнього часу. Позивач ніколи не проживала та не була зареєстрована у спірному будинку. Незважаючи на те, що право власності на спірний будинок було оформлено під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, це не є безумовною підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку житлового будинку, враховуючи, що будівництво будинку та надвірних споруд здійснювалося з 2003 року, а шлюб зареєстрований у 2005 році. Згідно із звітом про оцінку житлового будинку станом на 16.10.2005 ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку склала 93 %. Спірний житловий будинок не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя, оскільки його було збудовано до шлюбу та до початку спільного проживання сторін, позивач ніколи не брала участі у будівництві спірного будинку, до реєстрації шлюбу не проживала разом з відповідачем, не вкладала свої кошти та не брала жодної іншої участі у будівництві будинку, тому спірне майно не є спільною сумісною власністю та не підлягає поділу як майно подружжя. Позивачем не доведено належними доказами, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, [PERSON] пропустила строк звернення до суду з цим позовом, оскільки у позовній заяві вказала про факт набуття майна саме під час шлюбу, що свідчить про обізнаність наявності майна у період з 2005 року до 2007 року. Також позивач не навела обґрунтованих обставин поважності пропуску такого строку. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2021 заяву представника позивача [PERSON] адвоката Ярмольчука В. С. про забезпечення позову в цій справі повернуто заявнику. 20.07.2021 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 20.07.2021, у зв`язку із його зайнятістю в інших судових засіданнях, в яких дата і час були погоджені наперед між усіма сторонами. 20.07.2021 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому судовому засіданні, яке здійснюється в режимі відеконференції з суддею Польом Меттьюзом, спеціальним суддею у цивільних справах Брістонського центру цивільного і сімейного правосуддя за запитом компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії за клопотанням прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Стасюк Ю. Ю., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012100200000743 від 06.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України про проведення допиту свідків під час досудового розслідування у судовому засіданні. Справу відкладено на 09.08.2021 на 11-20 год. 03.08.2021 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2021 суд вирішив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 09.08.2021 на 11-20 год. 09.08.2021 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Справу відкладено на 05.10.2021 на 16-00 год. 09.08.2021 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння [ADDRESS] , посилаючись на те, що спір існує щодо домоволодіння [ADDRESS] , яким відповідач може розпорядитися на власний розсуд. Шлюб між сторонами розірвано, тому згода на відчуження спірного майна не потрібна. Відчуження спірного майна може утруднити в подальшому виконання рішення суду. 13.08.2021 ухвалою Києво-Святошинський районний суд Київської області заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову у цій справі задовольнив. Наклав арешт на домоволодіння [ADDRESS] , зареєстроване на ім`я [PERSON] 26.09.2021 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала апеляційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.08.2021. Київський апеляційний суд ухвалою від 29.09.2021 поновив провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у цій справі. Призначив справу до розгляду на 26.10.2021 на 14-00 год. Київський апеляційний суд ухвалою від 30.11.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2019 у цій справі закрив. Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2021 апеляційну скаргу адвоката Домітращук І. М. представника [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.08.2021 залишено без змін. 16.09.2021 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2021 суд постановив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача [PERSON] . Судове засідання призначив на 05.10.2021 на 16-00 год. 05.10.2021 розгляд справи відкладено на 09.03.2022 на 11-30 год. 09.03.2022 справа знята з розгляду на підставі розпорядження в. о. голови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 5 від 24.02.2022 та опублікованих рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022. Розгляд справи призначено на 12.07.2022 на 14-30 год. 12.07.2022 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області та про витребування доказів. 12.07.2022 представник [PERSON] адвокат Домітращук І. М. подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання про приєднання доказів, в якому просила поновити їй строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи висновок експерта № ED-1727-1-1951.22 від 29.01.2022. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.07.2022 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів у цій справі задоволено. Витребувано у Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належним чином засвідчену копію заявки на реєстрацію місця проживання або згоду [PERSON] на реєстрацію за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2005 року до теперішнього часу. Витребувано у Акціонерного товариства «Київгаз» належним чином засвідчені копії заявки на виготовлення технічних умов на домоволодіння [ADDRESS] , технічні умови на газопостачання, докази оплати за ці технічні умови, договір про надання послуг з газопостачання за період з січня 2005 року по теперішній час. Витребувано у ДТЕК Київські регіональні електромережі, яка є правонаступником ЗАТ «АЕС Київобленерго», належним чином засвідчену копію заявки на виготовлення технічних умов на підключення домоволодіння [ADDRESS] до електромережі, технічні умови на електропостачання, договір про надання послуг з електропостачання. 12.07.2022 року розгляд справи відкладено до 15.08.2022 на 14-00 год. 15.08.2022 від представника [PERSON] [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому заявник просить висновок експерта № ED-1727-1-1951.22 від 29.01.2022 залишити без розгляду та повернути представнику відповідача, оскільки відповідач не наводить мотиви неможливості подання доказу раніше. 15.08.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.10.2022 на 15-00 год. 17.08.2022 року від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про участь її представника [PERSON] в судовому засіданні, яке призначено на 25.10.2022 на 15-00 год, в режимі відеконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2022 суд постановив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 25.10.2022 на 15-00 год. 25.10.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Дубас Т. В. у відпустці. Розгляд справи призначено на 04.11.2022 на 11-00 год. 01.11.2022 від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про участь її представника [PERSON] в судовому засіданні, яке призначено на 04.11.2022 на 11-00 год, в режимі відеконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2022 суд постановив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 04.11.2022 на 11-00 год. 04.11.2022 від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить розглянути всі подані нею клопотання без її участі. Закрити підготовче засідання. Повідомити її про розгляд клопотань. 04.11.2022 від представника [PERSON] адвоката Домітращук І. М. до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання, в якому заявник просить провести підготовче засідання без її участі. Розглянути подані стороною відповідача клопотання без її участі. У задоволенні клопотань позивача просила відмовити. Не заперечувала проти закриття підготовчого судового провадження. 04.11.2022 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. 08.11.2022 Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.12.2022 на 12-30 год. Розгляд справи вирішив здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань з викликом усіх учасників процесу. 15.11.2022 від [PERSON] до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про участь її представника [PERSON] в судовому засіданні, яке призначено на 12.12.2022 на 12-30 год, в режимі відеконференції у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2022 суд постановив розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції. Доручив Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області за участю у них представника позивача Ярмольчука В. С. Судове засідання призначив на 12.12.2022 на 12-30 год. 12.12.2022 у зв`язку з технічною неможливістю фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено до 24.01.2023 на 15-30 год. 24.01.2023 у зв`язку з онлайн-навчанням судді у Львівському регіональному відділенні Національної школи суддів України справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 15.02.2023 на 12-30 год. У судове засідання 15.02.2023 представник позивача зявився. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання 15.02.2023 з`явилася. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, 15.10.2005 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 22.08.2007, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.08.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 22.09.2007. [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідок №№ 34, 37, 142, 186 про потребу дитини (дитини інваліда) у домашньому догляді, виданих 24.09.2013, 19.02.2014, 25.08.2015, 22.08.2017 медичними установами, є дитиною-інвалідом. Згідно із звітом про незалежну оцінку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 272 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , складеним ТОВ «Юриспруденція та Консалтинг» 14.11.2018 на замовлення [PERSON] , вартість (ринкова) об`єкта оцінки на дату складання становить 1\~635\~000 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.10.2018 земельна ділянка кадастровий номер 3222485801:01:035:0001 площею 0,1193 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] ; дата, час державної реєстрації: 18.02.2014 12:06:25; підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯБ 143940, виданий 09.02.2005, видавник: Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів Київської області. Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно домоволодіння на [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м, житловою площею 118,6 кв. м; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 07.09.2006; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності 07.09.2006, виконком Петрівської сільської ради на підставі рішення № 99/1 від 22.08.06 р; складова частина об`єкта нерухомого майна: жилий будинок р.п. 2004; власник: [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.04.2006 № 47/2 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації на самовільно збудований житловий будинок в [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] одержати у головного архітектора району будівельний паспорт на будівництво. Попереджено [PERSON] , що одержання технічної документації та подальше будівництво на земельній ділянці заборонено, а також будівництво з грубим порушенням основних норм забудови вважається самовільним. Рішенням Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22.08.2006 № 99/1 затверджено акт державної прийомки в експлуатацію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , гр. [PERSON] . Вирішено оформити будинкову книгу на індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] . Визнано право власності на індивідуальний житловий будинок на [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м та житловою площею 118,6 кв. м на 6 житлових кімнат. Зобов`язано Бюро технічної інвентаризації зареєструвати свідоцтво про право власності на індивідуальний житловий будинок за гр. [PERSON] . 16.08.2003 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар земельну ділянку площею 0,119 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд, що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченим державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1918. 19.08.2003 року [PERSON] звертався до головного інженера Києво-Святошинського району електричних мереж із заявою, в якій просив видати йому технічні умови на електропостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , «Сірень», власник об`єкту [PERSON] . Проект електропостачання житлового будинку з трифазним вводом в Києво-Святошинському районі Київської області відповідає вимогам технічних умов № 453, виданих 28.04.2004 Києво-Святошинським РЕМ, [PERSON] для підключення до електричної мережі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Інвентаризаційною справою № 521 на будинок [ADDRESS] , складеною 28.09.2004, зазначений житловий будинок складається із: І гараж площею 48,8 кв. м; ІІ приміщення площею 48,9 кв. м; 1 коридор площею 20,8 кв. м; 2 камінний зал площею 28,7 кв. м; 3 житлова 15,2 кв. м; 4 кухня площею 14,4 кв. м; 5 туалет 1,5 кв. м; 6 ванна площею 5,7 кв. м; 7 коридор площею 13,3 кв. м; 8 житлова 19,9 кв. м; 9 житлова 25,2 кв. м; 10 житлова 17,6 кв. м; 11 житлова 12,0 кв. м, загальна площа будинку складає 272 кв. м, житлова 118,6 кв. м. Викладене також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду на [ADDRESS] , складеним 11.08.2006 Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації. Згідно із звітом про вартість та ступінь будівельної готовності житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , складеним 24.02.2020 ПП «Авто-Експрес», ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 15.10.2005 склала 93 %. Вартість будівельних матеріалів, обладнання, виробів, конструкцій, робіт, тощо, які були використані у процесі будівництва житлового будинку станом на 15.10.2005 склала 354\~970 грн. [PERSON] є власником домоволодіння на [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 28.08.2006. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 143940 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010432900224 09.02.2005, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,119 га, яка розташована у [ADDRESS] на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.08.2003 № 1-1918. Згідно з довідкою Виконавчого комітету Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 21.07.2016 № 02-16/1028 у спірному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , 1976 року народження, голова господарства, дата прописки 04.12.2009, [PERSON] , 1974 року народження, брат, дата прописки 21.03.2014, [PERSON] , 1982 року народження, невістка, дата прописки 21.02.2015, [PERSON] , 1987 року народження, невістка, дата прописки 21.02.2015. 01.06.2007 між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/20, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 404\~000 грн під 16 % річних на строк до 20.06.2012. З метою забезпечення виконання зобов`язань перед кредитором, [PERSON] передав в іпотеку банку спірний житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований (п. 1.4 договору). [PERSON] , перебуваючи на час написання заяви в шлюбі з [PERSON] , надала згоду на укладення договору невідновлювальної кредитної лінії. Згідно з висновком експерта ED-1727-1-1951.22 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складеним 29.01.2022 судовим експертом Комашком Р. В. на замовлення [PERSON] , фактичний технічний стан будинку по [ADDRESS] відносить його до категорії технічного стану «2» «задовільний» та потребує додаткових інструментальних досліджень окремих частин фундаменту та стін на предмет віднесення їх до категорії технічного стану «3» «не придатний до нормальної експлуатації». Фізичний знос основних конструктивних елементів в більшості відповідає даті будівництва 2004 рік, вказаній у Технічному паспорті на житловий будинок від 11.08.2006, із невеликою похибкою в сторону збільшення. Фізичний знос окремих проблемних частин фундаментів та стін більший за нормативний та відповідно року будівництва і пов`язаний із гідрогеологічними змінами ґрунтів та (або) прорахунками під час будівництва і потребують робіт по їх укріпленню. Відповідно до листа ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 12.12.2022 № 08/100/12752 станом на дату надання відповіді в архіві товариства не вдалося знайти заявку на виготовлення технічних умов на підключення домоволодіння [ADDRESS] до електромережі та технічні умови на електропостачання, тому надати копії даних документів не має можливості, у зв`язку з їх відсутністю. З 01.01.2019 товариство не займається постачанням електричної енергії, а здійснює діяльність з розподілу електричної енергії, тому надати копію договору про надання послуги з електропостачання немає можливості. З [PERSON] укладено та діє договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 200440183 від 01.01.2019 за вищевказаною адресою. Відповідно до електронної бази даних товариства (яка вводилась в 2008 році) договірні відносини за спірною адресою діють як мінімум з 2008 року. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ст. 61 СК України визначено об`єкти права спільної сумісної власності. Тлумачення ст. ст. 60, 61 СК України дає підстави для висновку, що спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України). При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч. 2 ст. 70 СК України). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (ст. 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (ст. 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі. Враховуючи викладене, позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності 1/2 частку земельної ділянки на [ADDRESS] площею 0,1193 га не підлягає задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка є особистою приватною власністю [PERSON] , у зв`язку з тим, що набута ним на підставі договору дарування від 16.08.2003. Позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 272 кв. м, житловою площею 118,6 кв. м, також не підлягає задоволенню. Правова природа набуття права власності на новобудову відрізняється від набуття права власності на інше майно, оскільки новобудова може бути здійснена за рахунок інших осіб, у тому числі й за рахунок колишнього подружжя, а прийнята в експлуатацію вже під час укладення нового шлюбу. Визначення частки у праві власності подружжя в новобудові здійснюється відповідно до часток вкладу у зведенні будівлі у період шлюбу. Сам по собі факт оформлення права власності на новобудову в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя та визнання частки одного з подружжя у цьому майні у розмірі 50 %. Ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено, що [PERSON] не довела належними доказами того, що спірний житловий будинок був збудований під час перебування її з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Доказів на підтвердження того, що спірний будинок будувався за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] у період їх перебування у шлюбі позивачем також надано не було. В силу положень частини першої статті 106 ЦПК України позивач не була позбавлена можливості подати до суду висновок експерта, складений на її замовлення. [PERSON] не доведено розміру участі у будівництві (зведенні) будинку, а факт перебування у шлюбі на момент оформлення права власності на спірний будинок не є безумовною підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку житлового будинку, враховуючи що будівництво будинку здійснювалось з 2004 року, а шлюб зареєстрований у 2005 році. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Викладене узгоджується з правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 у справі № 716/53/15-ц (провадження № 61-7825св19). Також не підлягає застосуванню до спірних правовідносин позовна давність, про застосування якої було заявлено відповідачем. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. У ч. 2 ст. 72 СК України визначено та у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-258цс15. Отже, початок перебігу позовної давності у справах про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану (ст. ст. 106, 107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (ст. ст. 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК України), тобто з моменту виникнення спору між ними. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 584/1319/16-ц (провадження № 61-19445св18), від 06.11.2019 у справі № 203/304/17 (провадження № 61-5400св19), від 13.02.2020 у справі № 320/3072/18 (провадження № 61-5819св19), від 13.07.2020 у справі № 570/4234/16-ц (провадження № 61-15213св19) та від 24.02.2021 у справі № 303/6365/17 (провадження № 61-13857св19). Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що з 22.08.2007 між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, а суд таких обставин не встановив. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, та враховуючи, що в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, понесені нею судові витрати по справі, які складаються з судового збору покладаються судом на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed