Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 11 листопада 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві (актовий запис №2014 в Книзі реєстрації шлюбів). В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, вони з відповідачем не ведуть спільне господарство з 01 листопада 2021 року. Шлюб фактично припинив існування, збереження сім`ї неможливе. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2021 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено на адресу відповідача, проте поштове відправлення повернулося без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 09 січня 2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Козак О.С. ознайомився з матеріалами справи в суді, що підтверджується його розпискою, однак відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів №2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначив, що сімейне життя не склалося, вони з відповідачем не ведуть спільне господарство з 01 листопада 2021 року. Шлюб фактично припинив існування, збереження сім`ї неможливе. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved