Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

27 липня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діяв адвокат Лакомий О.Б., звернулася до суду з позовом до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , накладеного в межах виконавчих проваджень № 12102814 (реєстраційний номер обтяження 10792465) та № 16656810 (реєстраційний номер обтяження 11107442) Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 19 травня 2021 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] . Державним виконавцем при винесенні постанови про арешт майна була допущена помилка та було зазначено ідентифікаційний код [PERSON] , у зв`язку з чим помилково накладено арешт, хоча вона не є боржником. Від відповідача надійшли письмові пояснення (відзив на позов), в яких повідомив суд про те, що згідно бази даних АСВП відкритого виконавчого провадження стосовно [PERSON] у Тернопільському міському відділі ДВС на виконанні не перебуває. Згідно бази даних АСВП «Пошук ВД/ВП (спец розділ)» на виконанні у ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебувало виконавче провадження № 48988960 з примусового виконання судового наказу від 28 травня 2015 року № 607/9216/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 2572,64 грн. та 121,80 грн. судового збору та 24 січня 2016 року повернуто виконавчий документ стягувачеві згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Згідно перевірки бази даних АСВП «Пошук ВД/ВП (Архів)» інформація про виконання стосовно [PERSON] відсутня. Арешт нерухомого майна № 10792465 від 04 лютого 2011 року, накладений Першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ, № 11107442 від 22 квітня 2011 року, накладений Першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ стосовно [PERSON] може бути знятий на підставі п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме отримання виконавцем судового рішення про зняття арешту з майна боржника, оскільки у Відділі відсутні підтверджуючі документи про сплату боргу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 30 липня 2021 року відкрито провадження у даній справи та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 22 лютого 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду Протокольною ухвалою від 27 січня 2022 року до участі в справі залучено АТ «Укрсиббанк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2022 року, вказану цивільну справу передано для розгляду головуючому судді Братасюку В.М. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, попередньо подавши письмові пояснення. Представник третьої особи ПТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявні арешти нерухомого майна № 10792465 від 04 лютого 2011 року, накладений Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (ВП № 12102814) на все нерухоме майно; № 11107442 від 22 квітня 2011 року, накладений Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (ВП № 16656810) все нерухоме майно, крім квартири [ADDRESS] . Як вбачається з Постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 грудня 2009 року, виконавче провадження № 16656810 відкрите з виконання виконавчого листа № 2-4888, виданого 27 липня 2009 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь АКІБ «Укрсиббанк» 603\~861,83 грн. заборгованості по кредитному договору, а також 1950 грн. понесених судових витрат. Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначено [PERSON] . Згідно вказаної постанови накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] . Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2009 року, у виконавчому провадженні № 12102814 з примусового виконання судового наказу № 2-н-217, виданого 20 лютого 2009 року Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] в користь АКІБ «УкрСиббанк» 69993,48 грн., накладено арешт на ГАЗ 31105-120 СПГ, легковий седан-В, 2007 рік, колір чорний, № куз. 31105070160127, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на 22 липня 2021 року, інформація про [PERSON] як боржника та про відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] , відсутня. З інформації начальника Відділу ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 18 квітня 2022 року вбачається, що перевіркою бази даних АСВП встановлено, що відкрите виконавче провадження стосовно [PERSON] у Тернопільському міському відділі ДВС не перебуває. Як встановлено в судовому засіданні, виконавче провадження № 16656810 було відкрито стосовно боржника [PERSON] , тобто [PERSON] жодного відношення до цього виконавчого провадження не має. Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Статтею 56 Закону визначається, що арешт майна (коштів)\~боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів)\~боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Таким чином, державний виконавець має право накладати арешт та вилучати виключно те майно яке належить боржнику. В даному випадку, державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 16656810 було помилково накладено арешт на майно [PERSON] , оскільки вона не є боржником у даному виконавчому провадженні. У виконавчому провадженні № 12102814 з примусового виконання судового наказу № 2-н-217, виданого 20 лютого 2009 року Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] в користь АКІБ «УкрСиббанк» 69993,48 грн., в якому боржником є [PERSON] , накладено арешт на майно останньої на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 18 січня 2011 року. Разом з тим, як встановлено судом в ході розгляду справи, відкрите виконавче провадження стосовно [PERSON] у Тернопільському міському відділі ДВС не перебуває. Відомості про [PERSON] в Єдиному реєстрі боржників відсутні. Частинами 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить, їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~40\~закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1. ст. 321 ЦК України). Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку із задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved