Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колумб Авто Трейд» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Представник позивача адвокат Андрєєв І.П. звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме вирішення питання про стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 52 500,00 грн. Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, як свідчать матеріали справи судом було розглянуто питання про стягнення з відповідача на користь [PERSON] судового збору та у зв`язку із відсутністю на момент винесення рішення доказів витрат на правову допомогу, детального опису виконаних робіт відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем 03 жовтня 2022 р. до суду подано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Так, за попереднім розрахунком витрати на правову допомогу орієнтовно складали 12 600,00 грн. Разом з тим, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що з ТОВ «Колумб Авто Трейд» підлягають стягненню сума у розмірі 52 500,00 грн. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Проте, заявником не обгрунтовується неможливість передбачити , що сума витрат заявлена до стягнення буде суттєво вищою ніж та, що зазначена у орієнтовному розрахунку. Так, як свідчать матеріали справи, 08 жовтня 2020 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Андрєєвим Ігором Петровичем укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/11955/21. Відповідно до Розділу IV договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу, розмір якої зазначений у додатковій угоді №1 1 800. грн. 00 коп. за годину витраченого робочого часу з надання професійної правничої допомоги. Як вже зазначалось 03 жовтня 2022 року на електронну пошту суду подана заява про долучення доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу. Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено копію договору №2/1-АБ від 08 жовтня 2020 року, додаткову угоду №1 від 08 жовтня 2020 року до договору №2/1-АБ від 08 жовтня 2020 року Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 27 вересня 2022 року, з детальним описом виконаних робіт та розрахункова квитанція для готівкових розрахунків, які свідчать про сплату позивачем представнику гонорару у розмірі 52 500 грн. 00 коп. Так, норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 4 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що представником позивача не доведено неможливості передбачити, що розмір витрат на правову допомогу буде суттєво вищим за орієнтовну суму вказану у позові. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку може про відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку та стягнути з відповідача на компенсацію витрат на правову допомогу суму у розмірі 12 600,00 грн.

Outcome: partial