Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

В квітні 2021 року позивачі звернулись до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. Згідно позовних вимог просили суд визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки, на яку претендує [PERSON] , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та кадастрового номеру 1221486200:01:013:0239 , перенесення цього кадастрового номера в архів та закриття поземельної книги протиправними. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити [PERSON] державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221486200:01:013:0239 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр; \~ \~ \~ \~ Визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки, на яку претендує [PERSON] , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та кадастрового номеру 1221486200:01:013:0240 , перенесення цього кадастрового номера в архів та закриття Поземельної книги протиправними. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити [PERSON] державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221486200:01:013:0240 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр; Позивачі та їх представник [PERSON] згідно матеріалів позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, надали відповідну заяву. Представник відповідача та представник третьої особи до суду також не з`явились, відзив до справи не надали. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області в 2018 році проведена державна реєстрація сформованих земельних ділянок відповідно: [PERSON] земельна ділянка площею 0,10 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер 1221486200:01:013:0239; [PERSON] земельна ділянка площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер 1221486200:01:013:0240; Позивачі в Дніпропетровському окружному адміністративному суді неодноразово оскаржували відмови відповідача в затвердженні проектів землеустрою вищевказаних земельних ділянок у власність. Останній раз, в вересні 2019 року позивачі звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом , яким оскаржували по справі № 160/8690/19 відмови відповідача в затвердженні проектів землеустрою вищевказаних земельних ділянок у власність. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі №160/8690/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. 21.05.2020 року представник [PERSON] дізнався про те, що кадастровий номер 1221486200:01:013:0239 та державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки, на яку він претендує, скасовані. 21.05.2020 року представник [PERSON] дізнався про те, що кадастровий номер 1221486200:01:013:0240 та державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки, на яку він претендує, скасовані. [PERSON] . Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Антонюк Альоною Олегівною була виготовлена заява від 09.12.2019 року, реєстраційний номер ЗВ-121227905201 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації (на підставі заяви №ЗВ-1207472162018 від 08.08.2018 року) земельної ділянки з порушенням вимог Порядку і ведення Державного земельного кадастру та протоколу №7194433 і виправлення помилки , що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 21.05.2020 року. На підставі вищевказаної заяви та протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Антонюк Альоною Олегівною, кадастровий номер 1221486200:01:013:0240 перенесено до архіву державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та поземельну книгу закрито. [PERSON] з аналогічних підстав. Представник позивачів не погодився з такими діями Державних кадастрових реєстраторів відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року по справі №160/14938/20 провадження у справі закрито на тій підставі, що суд вбачає по справі спір про право. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року по справі №160/14938/20 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року залишено без змін. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.156-2 Порядку закриття поземельної книги (скасування державної реєстрації земельної ділянки) здійснюється при виправленні помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку тільки у разі зміни площі або меж земельної ділянки. Інші випадки скасування державної реєстрації та кадастрового номеру земельної ділянки при виправленні помилки чинним законодавством не передбачені. Оскільки рішення суду про скасування державної реєстрації відсутнє, зміна площі або меж земельної ділянки, поділ чи об`єднання земельних ділянок та накладки земельних ділянок, на які претендують позивачі не відбулися, зазначає, що скасування кадастрових номерів та державної реєстрації безпідставними. Визначені законом правові підстави для скасування кадастрових номерів земельних ділянок, на які претендують позивачі, відсутні. Таким чином, законами установлено вичерпний перелік підстав, за яких державна реєстрація земельних ділянок може бути скасована. Також відсутні будь-які підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, на яку претендує скаржник. Такі дії відповідача перешкоджають позивачам у вирішенні їх питання, створюють їм нові перешкоди. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету. За приписами частини десятої вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту ЗК України) та Законом України «Про землеустрій». За змістом частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Окрім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що земельні ділянки, на які претендують позивачі: кадастровий номер 1221486200:01:013:0239 та кадастровий номер 1221486200:01:013:0240 входять до складу земельної ділянки площею 4,0 га, на яку був виданий державний акт на право користування землею серія Б №009254 1992 року, реєстраційний номер №473, відповідно земельні ділянки знаходяться в постійному користуванні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова», земельна ділянка площею 4,0 га, знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у справі № 175/312/17 визнано незаконним та скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473. Скасовано реєстрацію від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова. Зобов`язано Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області внести зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4 га Комунальним закладом «Обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова». У період часу набрання законної сили вказаним судовим рішенням, яким скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473, позивачі у даній справі: [PERSON] та [PERSON] , отримали дозволи Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та виготовили проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року у справі № 175/312/17 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року скасовано. Вказане судове рішення не оскаржено та набрало законної сили. Виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради трудящих під індивідуальну забудову було видано Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова державний акт серії Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473. Окрім того, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року встановлено, що земельні ділянки, на які претендують позивачі на території Новоолександрівської сільської ради кадастрові номери: 1221486200:01:013:0239;1221486200:01:013:0240, входять до складу земельної ділянки площею 0,4 га, на яку КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» виданий державний акт на право користування землею серія Б №009254 від 1992 року». Тобто, спірні земельні ділянки знаходяться на праві постійного користування КЗ\~«Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова», а право власності на спірні земельні ділянки позивачі не набули. Як вбачається з відповіді архівного відділу Дніпропетровської держадміністрації № М-523-20к від 05 грудня 2016 року, рішення Дніпропетровської районної ради за 1991-1992 роки та розпорядження Голови Дніпропетровської райдержадміністрації за цей період щодо передачі земельної ділянки площею 4,0 га сільськогосподарського призначення на території Новоолександрівської сільради ради в постійне користування під індивідуальну забудову КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» відсутнє. Дніпропетровською райдержадміністрацією надано копію рішення УП сесії ХІІ скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 12\~вересня 1991 року, яким було виділено земельну ділянку площею 4,0 га, під індивідуальне будівництво, за рахунок земель сільськогосподарського призначення радгоспу імені КПРС для співробітників обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечникова. Земельна ділянка, площею 4,0 га не оформлялася, розробка проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право володіння або право користування землею не проводилася, дані про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру. Таким чином юридично-правового статусу дана земельна ділянка не набула. Даним рішенням було задекларовано наміри в майбутньому передати фізичним особам - співробітникам обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечникова земельні ділянки відповідно до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Для фізичних осіб-співробітників обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечникова це рішення, як нормативно-правовий акт несе реальні правові наслідки. Для одержання земельної ділянки під індивідуальне будівництво фізична особа-співробітник обласної клінічної лікарні іменем [PERSON] , яка заінтересована у передачі їй у власність або у користування земельної ділянки, відповідно ст. 17, 19 ЗК України, подає до сільської ради клопотання від свого імені про виділення ділянки під індивідуальне будівництво, а рада народних депутатів розглядає клопотання і у місячний строк у разі згоди передати громадянину земельну ділянку у власність чи у користування, приймає рішення з цього питання та замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською Радою народних депутатів, з районними землевпорядним, природоохоронним і санітарними органами, органом архітектури і подається для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність чи у користування. В період часу з 1992 року по 2001 рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельні ділянки, співробітникам обласної клінічної лікарні іменем [PERSON] під індивідуальну забудову площею по 0,10 га (загальною площею 2,4 га). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. В ході судового розгляду позивачі не надали належних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з тим, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову суд залишає судові витрати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed