Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

20\~грудня 2022\~року до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області надійшла\~позовна заява[PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] ,\~звернувшись з\~цим позовом\~до суду,\~посилалася на\~те,\~що 05\~грудня 2013\~рокуміж нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №2393. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сумісне життя між сторонами не склалося через те, що у них виявились різні погляди на подружнє життя, що суперечило інтересам позивачки та інтересам дітей. З вересня 2022 року [PERSON] припинив спілкування з позивачкою [PERSON] та доньками, не приїздить до них, не відповідає на телефонні дзвінки позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається, однак має таку можливість. [PERSON] є молодим, працездатним, здоровим чоловіком, з 17 березня 2022 року зарахований до списків особового складу частини [NUMBER] , на всі види забезпечення та вважається призначеним до військової частини [NUMBER] , ВОС-790037А . Відповідач приховує від [PERSON] розмір заробітної плати, проте він має кошти на достойне проживання. [PERSON] у теперішній час не має можливості працювати, однак намагається створити для дітей комфортні умови проживання та надати їм все необхідне для гармонійного розвитку та виховання. Доньки перебувають на утриманні позивачки, вона забезпечує їм належне виховання, турбується про їх розвиток та харчування. Діти зростають і на їх утримання потрібно витрачати все більше коштів. Доньки всебічно розвинені, цікавляться багатьма речами. Від попереднього шлюбу [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON] , про те чи стягуються з нього аліменти по виконавчим документам на її утриманні, позивачці невідомо. За даних обставин, [PERSON] вважає, що з відповідача повинні бути стягнуті на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто у зв`язку з тим, що [PERSON] відмовляється добровільно сплачувати аліменти на дітей, тому [PERSON] вимушена поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] користь, аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2022 року і до досягнення їх повноліття. Ухвалою суду від 28.12.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 31.01.2023 року о 13:00 год. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилась, подала 31.01.2023 року до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, 30.01.2023 року до суду від [PERSON] надійшли пояснення, з яких вбачається, що від шлюбу з [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , 29.12.2008 року шлюб між ними припинено. Виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дочки було закрито, претензій до [PERSON] немає. Також, до пояснень було надано копію заяви [PERSON] , засвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 09.12.2022 року, про те, що [PERSON] приймає участь у вихованні та утриманні їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши думку\~сторін,\~ оцінивши\~і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, 05 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №2393. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З вересня 2022 року відповідач припинив спілкування з [PERSON] та доньками, не приїздить до дітей у гості та не відповідає на телефонні дзвінки позивачки. У теперішній час [PERSON] не працює, діти перебувають на її утриманні, вона забезпечує їм належне виховання, турбується про їх розвиток та харчування. Коштів на утримання дітей позивачці не вистачає, однак вона намагається створити для дітей комфортні умови проживання та надати їм все необхідне для гармонійного розвитку та виховання. Діти зростають і на їх утримання потрібно витрачати все більше коштів. Доньки всебічно розвинені, цікавляться багатьма речами. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.03.2022 року за №60, старшого солдата [PERSON] з 17 березня 2022 року було призначено водієм 2 взводу аерозольного маскування 3 роти аерозольного маскування батальйону аерозольного маскування військової частини [NUMBER] , ВОС-790037А. Відповідно до ч. 1.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 CK України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом малолітні діти сторін по справі проживають разом з матір`ю, перебувають на її повному утриманні, а тому позивачка потребує допомоги відповідача в утриманні спільних дітей. Право позивачки на отримання аліментів на утримання спільних з відповідачем дітей підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів). Будь-яких доказів на спростування вимог позивачки, зокрема неможливості надання матеріальної допомоги за станом здоров`я чи з інших поважних причин, наявність інших утриманців, відповідач суду не надав. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначенні суми стягнення аліментів суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, розмір доходу позивачки, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи вікову категорію малолітніх дітей та звичайні потреби дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється людиною працездатного віку, надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу з [PERSON] , а тому вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, який не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2ст.182 СК України. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей 20 грудня 2022 року, що підтверджується штемпелем Березівського районного суду Одеської області на зазначеній позовній заяві, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. від сплати якого позивач при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved