Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив, враховуючи зміни у позовних вимогах від 04 лютого 2021 року: - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. 28 березня 2017 року, № 1660, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1209278180000, - визнати недійсним договір купівлі-продажу гаража (машиномісця) № [NUMBER] у підземному паркінгу, площею 14,8 кв м за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. 28 березня 2017 року, № 1669, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1209283280000, - визнати недійсним договір купівлі-продажу гаража (машиномісця) № [NUMBER] у підземному паркінгу, площею 22,6 кв м за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М., 28 березня 2017 року за № 1666, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1209291980000, які були укладені [PERSON] та [PERSON] , - скасувати запис, прийнятий на підставі рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] № 34501090 від 28 березня 2017 року, щодо квартири, загальною площею 221,4 кв м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1209278180000, номер запису про право власності № 19687471, - скасувати запис, прийнятий на підставі рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] № 34501495 від 28 березня 2017 року, щодо гаражу, машиномісця в підземному паркінгу, площею 14, 8 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1209283280000, номер запису про право власності № 19687212, - скасувати запис, прийнятий на підставі рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] № 34501638 від 28 березня 2017 року, щодо гаражу, машиномісця у підземному паркінгу, площею 22, 6 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1209291980000, номер запису про право власності № 19687080. В обґрунтування позову зазначено, що 07 березня 2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 17 563 000, 00 грн, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день написання розписки (1 долар США = 26,97 гривень) становило суму у розмірі 650 000, 00 доларів США. Факт отримання [PERSON] коштів було підтверджено написанням останньою власноручно розписки про отримання у борг коштів. Відповідно до розписки, [PERSON] зобов`язалася повернути позику у розмірі 650 000, 00 доларів США у строк до 10 березня 2018 року, виплатити відсотки, розмір яких мав бути узгоджений сторонами, а повернення позики мало бути підтверджено заявою (розпискою) [PERSON] . Проте, починаючи з 28 березня 2017 року і до тепер [PERSON] не виходить на будь-який зв`язок з [PERSON] та не здійснила жодних дій щодо виконання домовленостей й повернення коштів узятих у борг, переховується від органів слідства і суду. Тому [PERSON] розпочав розшук як самої [PERSON] , так і належного їй майна, й з`ясував, що вона 28 березня 2017 року здійснила відчуження належного їй майна на користь [PERSON] , а саме: - квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. 28 березня 2017 року, № 1660; - гаража (машиномісця) № [NUMBER] у підземному паркінгу, площею 14,8 кв м, за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. 28 березня 2017 року, № 1669; - гаража (машиномісця) № [NUMBER] у підземному паркінгу, площею 22,6 кв м, за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М., 28 березня 2017 року за № 1666. Дії відповідача [PERSON] за допомогою сторонніх осіб та відчуження активів свідчать, на переконання позивача, про те, що недобросовісні дії щодо введення в оману позивача були сплановані заздалегідь, з метою умисного ухилення від виконання зобов`язань за договором позики та уникнення відповідальності за невиконання зобов`язань у вигляді примусового звернення стягнення на активи боржника. Фіктивність угод підтверджується також вартістю об`єктів нерухомого майна, за яку вони були відчуження та яка була значно нижча за ринкову вартість вказаних об`єктів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві не визнав позов, вказав, що на момент укладення спірних договорів купівлі-продажу на квартиру, гаражів 28 березня 2017 року у позивача навіть не виникло права вимоги за розпискою від 07 березня 2017 року, оскільки кінцевий строк на повернення позики - 10 березня 2018 pоку, а тому відповідач як власник квартири, гаражів мав повне право на розпорядження належною йому нерухомістю. Сторони у договорах купівлі-продажу нерухомості встановили ціну за домовленістю, посилання позивача на заниження ціни від ринкової вартості не є підставою для визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартири, гаражів. Крім того, висновки суб`єкта оціночної діяльності про проведення дослідження вартості квадратного метра, які оформлені ФОП [PERSON] , та на які посилається позивач, здійснені не судовим експертом та без попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, що свідчить про оформлення таких висновків в інтересах позивача. Також 11 серпня 2020 року кримінальне провадження № 12018100060004920 від 31 жовтня 2018 року закрито постановою слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві Кищуком І. В. на підставі пункту 2 частини першої ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленою відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит. Таким чином, посилання у позові на шахрайські дії відповідача є безпідставними та необґрунтованими. 28 березня 2017 року було укладено спірні договори купівлі-продажу квартири, гаражів, результатом якого стало передання зазначеної нерухомості від [PERSON] до [PERSON] , останнім було сплачено грошові кошти за майно, відомості про нового власника внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, жодного умислу сторін на вчинення правочину без наміру створення правових наслідків не могло бути і матеріали справи не містять таких доказів. Приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н. М. надано документи до суду з нотаріальних справ, які повністю підтверджують вищезазначені обставини щодо відсутності ознак фіктивності правочинів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві позов не визнав, заперечуючи вказав, Станом на дату укладення спірних договорів купівлі-продажу квартир та гаражів ( [INFO] ) у позивача навіть не виникло права вимоги за розпискою від 07 березня 2017 року (кінцевий строк на повернення позики - 10 березня 2018 року), а тому [PERSON] як власник квартир та гаражів мав повне право на розпорядження належною йому нерухомістю. що станом на 28 березня 2017 року у позивача не виникло навіть права вимоги за позикою згідно розписки від 07 березня 2017 року, так як кінцевий строк повернення позики - 10 березня 2018 року. Разом з тим, рішення суду, яким з [PERSON] стягнуто позику за розпискою від 07 березня 2017 року на користь [PERSON] , набрало законної сили 08 вересня 2020 року. Тобто, станом на дату укладення спірних договорів - 28 березня 2017 року права та інтереси [PERSON] не були порушені. Положення законодавства України, що було дійсне на дату укладання договорів купівлі- продажу, не містять жодних застережень щодо неможливості укладання такого роду договорів без підтверджуючої заяви позикодавця про повернення боргу. Крім того, станом на дату укладення спірних договорів купівлі-продажу у продавця [PERSON] були відсутні будь-які прострочені зобов`язання, як і відсутні будь-які рішення, якими було встановлено наявність у [PERSON] сум заборгованості, в тому числі, й перед позивачем. Разом з тим, за розпискою від 07 березня 2017 року кінцевим строком повернення грошових коштів є 10 березня 2018 року, в той час, як з відкритих даних, а саме з сайту Судова влада України в розділі «Стан розгляду справ» (https://court.gov.ua/fair/) зазначено, що позов у справі № 237/3568/17 було подано 30 серпня 2017 року, тобто до моменту виникнення заборгованості, а тому права позивача станом на дату звернення до Маріїнського районного суду Донецької області у цій справі не були порушені. Позивач у своїй позовній заяві у новій редакції зазначає про те, що згідно з відповіддю AT «Кристалбанк» від 21 вересня 2021 року [PERSON] у період з 01 січня 2017 року по 21 вересня 2021 року не відкривала рахунки в AT «Кристалбанк» та відповідні договори не укладала, що на думку позивача свідчить про недійсність договорів. Надані копії платіжних доручень від 28 березня 2017 року №№ 1, 2, 3 та 4 містять усі необхідні реквізити, що визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22. Такі платіжні доручення містять відмітку та підпис працівника AT «Кристалбанк» про те, що такі платежі проведені банком. Разом з тим, з наданої копії листа AT «Кристалбанк» від 23 вересня 2021 року № 23.09.2021/1-вих вбачається, що такий лист хоч і містить назв посади та ПІБ особи, що надає відповідь, однак, не містить підпису такої особи, що не тільки не відповідає вимогам ДСТУ 4163:2020, а й викликає сумніви у достовірності такого документу. Окрім того, зазначений лист у шапці листа не містить жодної інформації про найменування юридичної особи, що надає відповідь, її адреси, коду ЄДРПОУ та фірмового позначення. Крім того, зазначено, що укладені оспорювані правочини 28 березня 2017 року і жодним чином не були направлені на умисне ухилення від виконання рішення суду, звернення стягнення на майно, оскільки таке рішення суду прийнято 07 серпня 2020 року, набрало законної сили 08 вересня 2020 року, тобто через три с половиною роки від дати укладення правочинів. Третя особа у справі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н. М. у своїх поясненнях на позов вказала, що їй були надані усі необхідні документи для підготовки договорів відчуження, також експертна оцінка майна, вона перевірила у Державному реєстрі речових прав, реєстрі боржників, державному реєстрі рухомого майна на наявність заборон відчуження нерухомого майна, на наявність будь-яких обтяжень, арештів рухомого та/ або нерухомого майна. Жодних обтяжень не було знайдено, тому підставі у відмові вчинення нотаріальної та реєстраційної дії не було. Сторони договорів відчуження не приховали обставин, які мають істотне значення; до укладення договорів майно інтим особам не відчужено; майно під забороною (арештом) та у заставі, в податковій заставі не перебувало, самовільних переобладнань у об`єктах в технічної документації наданої нотаріусу не було, майно зазначене в договорах, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передано; щодо майно на момент посвідчення мною угод відсутні будь які судові спори; внаслідок відчуження не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких власник майна зобов`язаний утримувати за законом чи договором; майно не надано в користування наймачам (орендарям); обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо квартири немає; укладання цього договору не пов`язане із виконанням сторін будь-яких дій майнового або немайнового характеру на користь покупця. Сторони підтвердили, що: вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договори не приховують іншого правочину і спрямовані на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому, таким чином він не несуть характеру фіктивного або удаваного та не є зловмисним, це зафіксовано у тексті договору. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 06 грудня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Одночасно із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову /т. І а. с. 52-38/. Ухвалою судді від 16 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 24 грудня 2019 року представником позивачем подано заяву про виконання вимог ухвали /т. І а. с. 39-41, 50-51/. 24 грудня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову (із змінами та доповненнями) /т. І а. с. 52-108/. Також 24 грудня 2019 року стороною позивача подано позовну заяву про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними та скасування реєстраційний записів реєстратором (із змінами та доповненням) /т. І а. с. 109-167/. 26 грудня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду справи за правилами загального провадження /т. І а. с. 168-169/. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі відмовлено /т. І а. с. 171-172/. 02 березня 2020 року від третьої особи у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н. М. надійшли пояснення на позов, у яких також просила справу розглянути за її відсутності /т. І а. с. 188-189/. 17 березня 2020 року до суду подано заяву про забезпечення доказів у справі /т. І а. с. 197-210/. 18 березня 2020 року ухвалою суду заяву про забезпечення доказів задоволено і постановлено забезпечити докази шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н. М. /т. І а. с. 212-214/. 22 квітня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову /т. І а. с. 197-250, т. ІІ а. с. 1-63/. 24 квітня 2020 року ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна /т. ІІ а. с. 67-69/. 17 серпня 2020 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав клопотання про забезпечення доказів /т. ІІ а. с. 138-149, 151/. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів /т. ІІ а. с. 150, 155-156/. 16 жовтня 2020 року від третьої особи у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н. М. до суду надійшли засвідчені копії документів на виконання ухвали суду від 18 березня 2020 року /т. ІІ а. с. 171-273, т. ІІІ а. с. 1-97/. 03 грудня 2020 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду відзив на позов /т. ІІІ а. с. 106-177/. 10 грудня 2020 року ухвалою суду, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, внесеною до протоколу підготовчого засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] і визнано явку відповідача [PERSON] обов`язковою у судове засідання, для надання особистих пояснень /т. ІІІ а. с. 178-179/. Також 10 грудня 2020 року ухвалою суд,

Outcome: dismissed