Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи. Адвокат Касьян М.С., діючи в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 23000 грн, одержаних у зв`язку з виконанням доручення, інфляційні втрати - 7648,61 грн та 3 % відсотки річних в розмірі 1935,78 грн, разом - 32584,61 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 березня 2019 року [PERSON] підписав довіреність на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. За змістом довіреності позивач уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, як учасника антитерористичної операції, у питаннях, що стосується виділу, приватизації та оформлення, державної реєстрації права власності та отримання на його ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровоградської області; після цього повіреному надано право користування та розпорядження цією ж земельною ділянкою, в тому числі підписувати договори відчуження даного майна та отримувати належні його грошові кошти. 13 серпня 2019 року [PERSON] , діючи від [PERSON] , звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність . Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4421/14-19-СГ від 21 серпня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 2 га. 27 серпня 2019 року за № 33020078, з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна - 1904126935238 здійснено запис про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3523882900:02:000:5116, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області за [PERSON] 14 вересня 2019 року за № 4097 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки між продавцем [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та покупцем [PERSON] .Предметом договору була земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 3523882900:02:000:5116, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Згідно договору продаж земельної ділянки, за домовленістю сторін, вчинено за 23000 гривень, які продавець отримав повністю готівкою від покупця до укладення цього договору. Відомості про право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером запису 33225186. Зазначив, що [PERSON] здійснив 14 вересня 2019 року відчуження належної [PERSON] земельної ділянки та отримавши кошти за її продаж власника не повідомив та отримані від реалізації нерухомого майна грошові кошти йому не передав. Про факт продажу належної йому земельної ділянки позивач дізнався лише у листопада 2019 року з інформації, розміщеної у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку. Після чого звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області із позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. З посиланням на статтю 4 ЦПК України, частину 1 статті 15, частину 1 статті 237, статтю 238, частину 1 статті 239, частину 3 статті 244, статтю 629, частину 1 статті 1000, частину 1 статті 1004, статтю 1006 ЦК України, постанову Верховного Суду України від 3 червня 2015 року в справі № 6-100цс15 вважає , що [PERSON] повинен повернути [PERSON] грошові кошти отримані в результаті укладення договору купівлі продажу від 14 вересня 2019 року. Крім того, посилаючись на частину 2 статті 625 ЦК України, враховуючи що [PERSON] не повернув позивачу отримані від продажу земельної ділянки кошти, з нього на користь позивача належить стягнути також 3% річних за період часу з вересня 2019 року по червень 2022 року, що становить 1935,78 гривень та втрат від інфляції в розмірі 7648,61 гривні. Щодо правової позиції відповідача. Відповідач відзив на позов не подав. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, суд зазначає, що представник відповідача - адвокат Москаленко Ю.В. жодного разу в судове засідання не з`явився, незнаважаючи на те, що його явка та явка його довірителя - відповідача [PERSON] була визнана обов`язковою на підставі ухвали суду від 02 листопада 2022 року (а.с.62). Також, слід зазначити і проте, що судові засідання відкладалися судом внаслідок подання адвокат Москаленком Ю.В. відповідних заяв про неможливість прибуття в судове засідання з тих чи інших причин. Суд враховує ту обставину, що розгляд справи має здійснюватися протягом розумного строку. На переконання суду, адвокат беручи на себе обов`язки щодо представництва інтересів клієнта у суді повинен враховувати своє завантаження, в тому числі і участь у судових засіданнях, а також режим роботи суду. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити правову позицію відповідача щодо предмету спору. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю як відповідача, так і його представника, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви ( клопотання) учасників справи. 29 липня 2022 року від представника відповідача адвоката Жеребенко О.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (згідно відповідного запису на заяві представник позивача ознайомилась з матеріалами справи 5 серпня 2022 року). 16 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. 17 серпня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про припинення представництва в якості представника відповідача [PERSON] 17 серпня 2022 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 2 вересня 2022 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 7 вересня 2022 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшла заява про виклик свідків. 5 жовтня 2022 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 16 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. 2 листопада 2022 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 21 листопада 2022 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 22 листопада 2022 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. 10 січня 2023 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції. 9 лютого 2023 року від представника позивача адвоката Касьяна М.С. надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції. 14 лютого 2023 року від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 12 липня 2022 року надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на зазначений запит надійшла 20 липня 2022 року. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 2 листопада 2022 року визнано явку позивача [PERSON] , представника позивача Касьяна Миколи Степановича , відповідача [PERSON] та його представника Москаленка Юрія Віталійовича в судове засідання - обов`язковою. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 9 лютого 2023 року клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено. Встановлені судом фактичні обставини справи. В судовому засіданні представник позивач Касьян М.С. та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача Москаленко Ю.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання позивача та пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 19 березня 2019 року [PERSON] підписав довіреність на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 293. Відповідно до довіреності позивач уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, як учасника антитерористичної операції, у питаннях, що стосується виділу, приватизації та оформлення, державної реєстрації права власності та отримання на його ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровоградської області; після цього повіреному надано право користування та розпорядження цією ж земельною ділянкою, в тому числі підписувати договори відчуження даного майна та отримувати належні його грошові кошти (а.с. 9). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4421/14-19-СГ від 21 серпня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі : пасовища площею 2,000 га, (кадастровий номер 3523882900:02:000:5116) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кам`янської сільської ради Новомирогородського району Кіровоградської області (а.с. 11). 14 вересня 2019 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки між продавцем [PERSON] , який діє від імені [PERSON] та покупцем [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за № 293. Відповідно до зазначеного договору продавець зобов`язується передати у власність (продати), а покупець зобов`язується прийняти у власність (купити) - земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3523882900:02:000:5116, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Згідно договору продаж земельної ділянки, за домовленістю сторін, вчинено за 23000 гривень, які продавець отримав повністю готівкою від покупця до укладення цього договору (а.с 12-14). Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по справі № 395/417/20 від 18 вересня 2020 року в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю (а.с. 16-18). Відповідно до розрахунку 3% річних та втрат від інфляції 3% річних за період часу з вересня 2019 року по червень 2022 року, що становить 1935,78 гривень та втрат від інфляції в розмірі 7648,61 гривня (а.с. 19-21). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] під присягою показав, що було оформлено довіреність, якою він уповноважив [PERSON] здійснювати від його імені дії. [PERSON] повинен був укласти договір оренди земельної ділянки, однак відповідач уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки. Восени 2019 року [PERSON] дізнався про укладення даного договору, потім від нотаріуса. Зазначив, що номера телефону відповідача у нього не має, [PERSON] жодного разу до позивача не звертався. Мотиви суду. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частина 1 статті 205 ЦК України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Відповідно до частини 3 статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. У відповідності із статтею 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Статтею 1003 ЦК України встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Частиною 3 статті 238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Як вбачається із статтею 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права і обов`язки особи, яку він представляє. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що [PERSON] жодних цивільних прав чи обов`язків за правочином, який він вчинив на підставі довіреності, не набуває. За укладеним представником правочином прав та обов`язків набуває довіритель [PERSON] . Згідно до правової позиції висловленій у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року в справі № 6-100цс15, чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Отже, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 вересня 2019 року укладений між продавцем [PERSON] , який діє від імені [PERSON] та покупцем [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. (зареєстрований в реєстрі за № 293) є достатньою та належною правовою підставою набуття майна. Відповідно до вимог статті 1006 ЦК України повірений, серед іншого, зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Всупереч вимогам статті 1006 ЦК України відповідач [PERSON] не передав позивачу [PERSON] грошові кошти в сумі 23000 гривень (двадцять три тисячі гривень 00 коп), які він, як представник продавеця отримав на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки 14 вересня 2019 року. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено конкретний обсяг та зміст дій, які належить вчинити відповідачу в період дії довіреності, що вбачається з повноважень, якими останній був наділений за дорученням. Оскільки [PERSON] на підставі довіреності реалізував належне позивачу майно (земельну ділянку) та отримав за нього кошти, тому він будучи повіреним зобов`язаний передати все одержане за договором довірителеві, тому, що правочин вчинений повіреним, створює правові наслідки саме для довірителя. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що [PERSON] не повернув позивачу отримані від продажу земельної ділянки кошти, з нього на користь позивача належить стягнути також 3% річних за період часу з вересня 2019 року по червень 2022 року, що становить 1935,78 гривень та втрат від інфляції в розмірі 7648,61 гривні Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved