Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

15 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31 березня 2011 року він уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 268. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, під час спільного проживання з`ясувалось, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб. Між ним та відповідачем погіршилися стосунки, виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові, поваги та взаєморозуміння. З квітня 2021 року у них фактично відсутні шлюбні відносини та вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Враховуючи, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, фактично припинені шлюбні відносини, він вважає, що перебування у шлюбі порушує його права. На даний час спір з приводу поділу майна відсутній. Тому він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 31 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 268. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до\~ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 31 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини з квітня 2021 року, і однією сім`єю на даний час не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2\~ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку\~ст.141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved