Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Поліщук І.М. звернулась до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] в якій просить ухвалити рішення яким виключити з державного реєстру іпотек наступний запис: реєстраційний номер обтяження 2116729, тип обтяження іпотека, зареєстровано 13.03.2007 року реєстратором: приватним нотаріусом Орловою Т.Є., 49041 Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ( на даний час м. Дніпро), вул. Тополя 1, підстава обтяження: договір купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити, реєстр №351,352, 19.02.2007 року, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіна А.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН: 10883295, іпотекодержатель « [PERSON] №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage loan Finace No.1PLC), причина відсутності коду: особа не є громадянином України, [PERSON] , [ADDRESS] [PERSON] , Лондон, ЕС4R 2 RU, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (Pllipar House, 1-st Floor, 9 Cloak Lane, London ЕС4R 2 RU,United Kindom of Great Britain and Northern Ireland), іпотекодавець [PERSON] , код [NUMBER] , Львівська обл., с. Красне, Турківський район, розмір основного зобов`язання 17850, доларів США, строк виконання 17.06.2025 р. Також просить стягнути судові витрати. В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що 16.04.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . У вересні 2021 [PERSON] мав намір відчужити вказану квартиру та звернувся до нотаріуса. Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у посвідченні договору купівлі продажу та роз`яснено про неможливість посвідчення угоди з тих підстав, що на зазначену вище квартиру зареєстровано обтяження, вчинене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. на підставі договору купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити від 19.02.2007, реєстраційний номер обтяження 2116729, дата реєстрації обтяження 13.03.2007 Іпотекодержатель [PERSON] , іпотекодержатель « [PERSON] №1 ПІ-ЕЛ-СІ (UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC) Звернувшись до [PERSON] він з`ясував, що ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №LVN2GK00000002 від 17.06.2005 з [PERSON] , який помер [INFO] та який був рідним братом [PERSON] 13.05.2009 на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за [PERSON] було визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] . На момент укладення договору купівлі - продажу між [PERSON] та [PERSON] жодних заборон та обтяжень на спірне майно не існувало, оскільки умови кредитного договору № LVN2GK00000002 від 17.06.2005 були виконанні та жодної заборгованості не існувало, що було підтверджено листом №1079 від 16.04.2010 наданим Приватбанком приватному нотаріусу Чернілевській М.М., яка посвідчувала договір купівлі -продажу. 30.11.2021 [PERSON] звернувся з листом до ПАТ КБ «Приватбанк» через Стрийське відділення ЗГРУ АТ КБ «Приватбанк» про вилучення запису про іпотеку, проте листом через електронну пошту йому було направлено відповідь, що право вимоги за кредитним договором LVN2GK00000002 від 17.06.2005 відступлено UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC (Великобританія), яке ліквідовано 03.10.2017. Відтак враховуючи, що жодних кредитних зобов`язань ні перед Приватбанком, ні перед UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC не існує та не існувало, позивач змушений звернутись за захистом свого права до суду, оскільки як власник обмежений у праві розпорядження майном, яке належить йому із зареєстрованим обтяженням. 28.09.2022 від представника відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовної заяви посилаючись на те, що АТ КБ «Приватбанк» не є належним відповідачем у справі. Так, вказав, що обтяження здійснено 13.03.2007 і існує у інтересах іпотекодержателя «UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC», а не АТ КБ «Приватбанк», а тому банк не має жодних правових підстав для звернення з заявою про зняття обтяжень з зазначеного нерухомого майна. Позивач не довів наявність порушення його прав зі сторони АТ КБ «Приватбанк», відповідно позовні вимоги є безпідставним та такими, що задоволенню не підлягають. Представник позивача у судовому засіданні просила суд позовні вимоги задоволити, при цьому просила суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат залишити такі за позивачем. Уповноважений представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіна А.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Орлова Т.Є., [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, правом на подання письмових пояснень на позов чи відзив не скористались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №273165923, а також копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25915174 від 20.04.2010./а.с.9-10,12/ Право власності на вказану квартиру виникло у такого на підставі договору купівлі - продажу укладеного між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] , (покупцем) посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М. 16.04.2010, зареєстрованого у реєстрі за № 967./а.с.8/ Судом встановлено, що згідно умов вищевказаного договору, а саме п.2 вказана квартира належить продавцю на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2009, справа №2-1657/09. Як вбачається з копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2009, справа №2-1657/09 за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення отримував іпотечний кредит у ЗАТ КБ «ПриватБанк» на придбання квартири [ADDRESS] . /а.с.11/ Згідно п. 10 вищевказаного договору купівлі - продажу вбачається, що згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира, що відчужується, під забороною не перебуває, що підтверджується витягом від 16.04.2010. Також згідно відповіді Філії «Західне головне регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» Стрийське відділення №1079 від 16.04.2010 адресованої приватному нотаріусу Стрийського районного нотаріального округу Чернилевській М.М. вбачається, що [PERSON] повністю виконав умови кредитного договору LVN2GK00000002 від 17.06.2005. Заборгованості по сумі кредиту та відсотках немає. У зв`язку з цим просили зняти заборону на відчуження однокімнатної квартири, заг. площею 22,4 кв.м., за адресою [ADDRESS] , накладену згідно договору іпотеки, посвідченого 17.06.2005 за реєстром №2297 приватним нотаріусом Стрийського райнотокругу Чернилевською М.М.. /а.с.13/ Згідно відповіді наданої [PERSON] , керівником Стрийського відділення Західного ГРУ «ПриватБанку» від 01.12.2021 вбачається, що між позичальником та Банком було укладено кредитний договір LVN2GK00000002 від 17.06.2005 та на його забезпечення - договір іпотеки. Право вимоги за договором відступлено 26.06.2006 Банком на користь «UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC (Великобританія) Відповідно до інформації, яка знаходиться у загальнодоступному доступі у мережі Інтернет «UKRAINE MORTGAGE FINANCE NO.1PLC» (Великобританія) ліквідовано 03.10.2017. Враховуючи наведене Банк не має можливості вжити заходів для зняття заборони відчуження з квартири, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду з даним питанням./а.с. 14/ З інформаційної довідки, а саме розділу Відомості з державного реєстру іпотек, вбачається, що 19.02.2007 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та компанією «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс» №1 ПІ-ЕЛ-СІ" (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити посвідчений приватним нотаріусом м.Дніпропетровськ Козіною А.В.. 13.03.2007 приватним нотаріусом м. Дніпропетровськ Орловою Т.Є. була зареєстрована зміна Іпотекодержателя на компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) по об`єкту обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2116729. Судом проаналізовано копію договору купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу зареєстрованого у реєстрі за №351,352, згідно якого продавець ЗАТ КБ «Приватбанк» є банком, що здійснює діяльність (серед іншого) з надання кредитів фізичним особам в Україні з метою фінансування придбання житлової нерухомості в Україні. Продавець бажає продати (відступити), а покупець «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) бажає придбати (прийняти) Іпотечні активи, пов`язані з певними вищезгаданими кредитами, на у мовах викладених у цьому договорі. Іпотечні активи означає у сукупності Права вимоги за Кредитами, права вимоги за Іпотеками та права вимоги за договорами страхування. Згідно п. 2.2. продавець цим погоджується продати, а покупець цим погоджується купити основні іпотечні активи. Сторони цим домовляються що основні іпотечні активи продаються відповідно до переліку активів. Згідно додатку №4 переліку активів продавець відступив покупцю право вимоги за кредитним договором №LVH2GK00000004 від 17.06.2005 укладеним з [PERSON] , та за іпотечним договором № LVH2GK21060504 від 21.06.2006 укладеним з [PERSON] .. Згідно Додатку №2 «Форма повідомлення позичальникові про відступлення прав вимоги» до Договору купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 передбачено, що для збереження зручності розрахунків за Кредитними документами, ЮМЛ уповноважив ПриватБанк на прийом від позичальника платежів та ведення всіх інших справ, пов`язаних з Кредитними документами, у тому ж порядку як це відбувалось до відступлення прав вимоги. 03.10.2017 компанія "Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідована без правонаступництва. Правонаступництво у даних правовідносинах правомочності іпотекодержателя не переходять новому кредитору, оскільки зобов`язання не пов`язане із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, а отже подання заяви з його боку виключено Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Підстави припинення зобов`язань визначені в статтях\~599-601,\~604-609 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи. Статтею 546\~ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У ч.1\~ст.\~575\~ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.\~1\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Абзацом другим частини першої\~статті 17\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За положеннями частини першої статті 593\~ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Аналогічний висновок був сформульований у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц та від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Статтею 516\~ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] свої вимоги обґрунтовував тим, він позбавлений можливості виключити обтяження щодо належної йому квартири з Державного реєстру іпотек, оскільки банком у 2007 році укладено договір відступлення права вимоги на користь іноземної компанії, яка з жовтня 2017 року ліквідована без правонаступництва. При цьому, позивач наголошує, що грошові зобов`язання були належно виконані попереднім власником квартири [PERSON] , що стверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором LVN2GK00000002 від 17.06.2005, повністю сплативши заборгованість, а кредит закрито, що підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" №1079 від 16.04.2010, наданою банком вже після відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами. З копії договору купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 судом встановлено, що відповідач АТ КБ "ПриватБанк" після відступлення прав вимоги фактично продовжував обслуговування кредиту, в тому числі і отримання на свій рахунок коштів до його повного погашення\~. Вказані обставини представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» не тільки не спростував, але й фактично не заперечував їх у судовому засіданні. Докази повідомлення позичальника про зміну кредитора у матеріалах справи відсутні. Відтак, [PERSON] має право на припинення обтяження свого майна, яке було переданого в іпотеку задля забезпечення виконання кредитного зобов`язання, яке виконане у повному обсязі. Покликання представника АТ КБ «ПриватБанк» на те, що банк є неналежним відповідачем у справі, тому у задоволенні позову слід відмовити, суд вважає необґрунтованим, зважаючи на відсутність у позивача інших ефективних способів захисту своїх прав. При цьому, судом враховується, що грошові кошти на погашення кредитної заборгованості сплачувалися саме на користь АТ КБ «ПриватБанк», що випливає з довідки №1079 від 16.04.2010 та самого договору про відступлення прав вимоги, а компанія «Ukraine Mortgage Loan Finance NO 1 PLC» не може бути залучена до справи, оскільки ліквідована 03.10.2017 року. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ст. 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. У відповідності до положень ст.ст.15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право на судовий захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої\~ст. 13 цього Кодексу. Судовому захисту підлягає немайнове або майнове право чи інтерес особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виключенням є чітко встановлені межі здійснення цивільних прав, зокрема, дії, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу. З викладеного випливає, що метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту, який би вичерпував себе. Способами захисту права є передбачені законом дії, безпосередньо спрямовані на захист такого права. Оскільки положення\~Конституції України\~та\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають\~вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений, зокрема, положеннями ст.16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини, наголошуючи на необхідності ефективного захисту, зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. За таких умов, єдиним ефективним способом захисту прав позивача є звернення з вимогою до первісного кредитора про зняття іпотечного обтяження у зв`язку із повним виконанням основного зобов`язання. На підставі викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та зважаючи на те, що наявне обтяження створює перешкоди позивачеві у здійснені ним права користування та розпорядження належним йому майном, враховуючи відсутність у позивача іншого способу захисту порушеного права у зв`язку з тим, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» припинила свою діяльність з 03.10.2017 без правонаступництва, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved