Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

16.08.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 2103 (далі - Виконавчий напис), про стягнення з позивача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0232-1544 від 26.09.2019 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», за період з 10.10.2019 року по 12.05.2021 року в розмірі 17 800 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався ст.ст. 87-91 закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 662 від 26.11.2014 року, яка визнана в цій частині незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, а також не врахував спірність суми заборгованості. Враховуючи викладене, позивач вважає Виконавчий напис незаконним. На підставі зазначеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, Виконавчий напис про стягнення суми боргу за виконавчим документом у розмірі 18 150 грн., витрат виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн., основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1 815 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 року, після усунення недоліків, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву. 12.10.2022 року представник відповідача отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.68). Однак, відповідач у встановлений ухвалою суду строк своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. 13.10.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якому просив відмовити в стягненні з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 24.10.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича належним чином завірену копію виконавчого напису №2103 від 01.06.2021 та належним чином завірені копії документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис щодо звернення стягнення на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суми боргу у розмірі 18 150 грн. 00 коп., з боржника [PERSON] . У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Представник позивача [PERSON] письмово просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. письмово просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 2103 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0232-1544 від 26.09.2019 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», за період з 10.10.2019 року по 12.05.2021 року в розмірі 17 800 грн. Виконавчий напис вчинено на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.9). На підставі Виконавчого напису 21.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. відкрито виконавче провадження № 66887499 (а.с. 7), у межах якого звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. в частині, зокрема, доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Таким чином, Перелік на час вчинення Виконавчого напису діяв в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та позивачем не посвідчений нотаріально (а.с.10). Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17. Із змісту позову вбачається, що заборгованість є спірною. Докази на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем відсутні. Жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України доводи позивача відповідачем спростовані не були. Відповідач жодних заперечень на позов не надав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. витребувані ухвалою суду документи не надав, про причини неможливості їх надати суд не повідомив. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та задоволення позову в цій частині. Також у позові, формулюючи позовні вимоги, представник [PERSON] - адвокат Лукаш Л.О. зазначила, що просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення суми боргу, а також витрат виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 815 грн. Однак, як вбачається зі змісту виконавчого напису, він не включає до суми стягнення витрати виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн. та основну винагороди приватного виконавця у розмірі 1 815 грн. Жодного обґрунтування вказаної вимоги позов не містить. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в зазначеній частині. У позові [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина судового збору в розмірі 496,20 грн. (а.с.35). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Надаючи попередній розрахунок судових витрат у позові, [PERSON] зазначила, що сума судових витрат у зв`язку з підготовкою, поданням та розглядом даної справи становлять 5 000 грн. Проте, жодних доказів понесення відповідних витрат та опису їх матеріали справи не містять. Враховуючи зазначене, такі витрати стягненню з відповідача не підлягають у зв`язку з відсутністю їх обґрунтування та доказів понесення. Враховуючи викладене,

Outcome: partial