Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2023 року позов задоволено частково, змінено розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.18р. по справі № 686/9897/18. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] , яка проживає в [ADDRESS] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Однак, при постановленні рішення 20 січня 2023 року судом не вирішено повністю питання про судові витрати, оскільки у позовній заяві позивачем зазначалось що розмір витрат на правничу допомогу та докази будуть подані в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заявник просить винести додаткове рішення щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 6 500,00 грн. Сторони не повідомлялись про час та місце вирішення питання щодо прийняття додаткового рішення, їх неявка не перешкоджає розгляду питання по суті. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У поданій до суду заяві позивача зазначалося про намір подання доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (договори, рахунки, довідки, квитанції, акти тощо) протягом п яти днів після ухвалення рішення суду. Позивачем разом із заявою надано докази понесених нею витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення судових витрат, а саме: з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 6\~500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved