Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, що був укладений, 20.03.2006 р. у Салатинській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 05. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини по причині постійних сварок та непорозумінь, на даний час проживають окремо, тому подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе, а також відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи проводиться без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2006 позивача та відповідач, уклали шлюбу у Салатинській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 05. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Як встановлено, спільне життя у подружжя не склалося, сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині непорозумінь на побутовому грунті. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім`ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, яка перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~2. \~Мінімальний \~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, \~\~ніж \~\~30 \~відсотків \~прожиткового \~мінімуму \~для \~дитини відповідного \~віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України\~ підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial