Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

29.11.2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У своєму позові позивач зазначив, що 14.01.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «OPEL ZAFIRA» державний номерний знак « [NUMBER] » , під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 27.03.2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На виконання вимог\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-VI, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 18.02.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «OPEL ZAFIRA» державний номерний знак « [NUMBER] », склала 34870,73 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 16878,17 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1380 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.02.2022 року передано справу за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.05.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі , проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив суду не надав. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.01.2020 року о 11:50 год. в м. Миколаєві, по вул. 10 Слобідська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW» державний номерний знак « [NUMBER] », в порушення вимог п.п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «OPEL ZAFIRA» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.03.2020 року,\~\~визнано\~\~ [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 07.04.2020 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Транспортний засіб «OPEL ZAFIRA» державний номерний знак « [NUMBER] » належить АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою м.\~Київ, вул. Грушеського Михайла, 1д. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] , укладено договір фінансового лізингу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіль «OPEL ZAFIRA» державний номерний знак « [NUMBER] » застрахований в АТ СГ «ТАС» поліс № АО/5166667 термін дії 08.05.2019 року по 07.05.2020 року. 14.01.2020 року [PERSON] повідомив Моторному (транспортному)страховому бюро України про ДТП та в подальшому [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою від 09.12.2020 року про отримання відшкодування шкоди. Згідно з Висновком за Звітом №20-20 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля OPEL ZAFIRA державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля OPEL ZAFIRA державний номерний знак [NUMBER] на дату ДТП - 14.01.2020 року становить 18151,98 грн. (з урахуванням ПДВ на запчастини). На час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що на підставі наказу від 21.12.2020 року, Моторне (транспортне)страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі АТ Кб «Приват Банк» в розмірі 16878,17 грн. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням №2546240 від 23.12.2020 року. Позивачем також були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1380 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1477730 15.04.2020 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу від 14.01.2020 року №3.1-01-б/1141. Звертаючись до суду з цим позовом, МТСБУ просило відшкодувати кошти в порядку регресу на підставі положень пункту 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього\~Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. При цьому за\~статтею 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається з положень ч. 1ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved