Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

[PERSON] 03.10.2022 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17.10.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, у них відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейний побут та життя. Припинили з відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо протягом двох років, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, з ними не спілкується, матеріально не допомагає. Спору про поділ майна подружжя та місце проживання дітей немає. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошення в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 17.10.2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 305. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. В зв`язку з різними поглядами на життя в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступового погіршення сімейних стосунків та припинення шлюбних відносин. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства протягом двох років. Примирення сторін неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5 ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ч.3 та ч.4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї \~немає.

Outcome: approved