Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Жовтнева ЦЗФ», в якому просив зобов`язати відповідача вугілля на побутові потреби за 2022 рік з оплатою 30% його вартості, пропорційно відпрацьованого часу. Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він є пенсіонером вугільної промисловості з 25.10.2016р. Проживає в будинку з індивідуальним пічним опаленням. Має загальний стаж у вугільній промисловості 12 років 11 місяців та 12 днів, а тому, на підставі ст. 43 Гірничого закону України, п.12.10.9 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднанням власників), що діють у вугільній галузі і Всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001р., а також на підставі Колективного договору підприємства, має право на забезпечення його відповідачем вугіллям за пільговою ціною, з оплатою 30% вартості вугілля, пропорційно відпрацьованого часу. Також зазначив, що у 2019-2020 роках відповідач забезпечував його вугіллям на пільгових умовах, а з 2021 року припинив це. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні та відзиві на позовну заяву заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не є пенсіонером АТ «Жовтнева ЦЗФ», оскільки його було звільнено з підприємства за прогул 21.09.2015р., пенсію позивачеві було призначено 25.10.2016р., а тому на нього не поширюються положення п.1.9 Додатку 17 Колективного договору АТ «Жовтнева ЦЗФ» щодо пільгового забезпечення вугіллям. Також у зв`язку з недостатністю у позивача стажу, він також не має права на безкоштовне забезпечення вугіллям. Щодо надання позивачеві вугілля у 2020-2021 роках, представник відповідача пояснила, що за рішенням керівництва підприємства щодо позивача на той момент було зроблено виключення та з ініціативи підприємства надано йому вугілля. На даний час підприємство відчуває певні складнощі і не може всупереч законодавству надавати вугілля. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається зі змісту трудової книжки [PERSON] , він має стаж в вугільній промисловості 12 років 11 місяців 12 днів, що не оспорювалося представником відповідача. Останнім місцем роботи позивача, з 12.01.2015р. було ПАТ «ДТЕК «Жовтнева ЦЗФ» (електрослюсар/слюсар черговий та по ремонту обладнання 4 розряду в технічній службі). 21.09.2015р. [PERSON] було звільнено за прогул без поважної причини на підставі п.4 ст.40 КЗпПП. 25.10.2016р. [PERSON] було призначено пенсію, що також підтверджується матеріалами справи та сторонами не оспорювало ся. Позивач мешкає в приватному будинку з пічним опаленням по [ADDRESS] , що підтверджується наявними копіями домової книги, технічного паспорту та сторонами також не оспорювалося. 31.10.2019р. позивач звертався до відповідача із заявою про включення його до списків вуглеотримувачів на 2019 рік, однак в 2019 році не був забезпечений вугіллям, а отримував його лише у 2020/2021 роках. Представник відповідача щодо вказаної заяви пояснив, що письмових, офіційних рішень щодо заяви не приймалося, за рішенням керівництва підприємства щодо позивача на той момент було зроблено виключення та з ініціативи підприємства надано йому вугілля. Як вбачається з протоколу засідання комісії з видачі палива на побутові потреби №2 від 31.08.2022р., даною комісією було відмовлено [PERSON] у включенні до списків вуглеотримувачів АТ «Жовтнева ЦЗФ» та у забезпеченні його паливом на побутові потреби. В подальшому, 30.09.2022р., позивач звертався до відповідача із заявою про перегляд вказаного протоколу, однак її не було розглянуто та задоволено. У зв`язку з чим, позивач, вважаючи відмову відповідача забезпечити його вугіллям на пільгових умовах з оплатою 30% вартості пропорційно відпрацьованого часу не законною, просить зобов`язати його в судовому поряду виконати вказаний обов`язок. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Відповідно до п.12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року (реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики України № 71 від 07 серпня 2001 р. з наступними доповненнями та змінами)( далі - Галузева угода) порядок забезпечення паливом на побутові потреби і компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також, (до приведення нормативно-правових актів у відповідність до Гірничого закону), чинною Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11 травні 1976 року. Безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки (п. 12.10.3 Галузевої угоди). Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі, в тому числі на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів. (п. 12.10.7, 12.10.8 Галузевої угоди). Особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в т.ч. ті, що пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному підприємстві або їх правонаступниками (п. 12.10.9 Галузевої угоди). Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, позивач не має право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, у зв`язку з відсутністю у нього необхідного стажу, передбаченого ч. 7 ст. 43 Гірничого закону України. Натомість він має стаж в вугільній промисловості 12 років 11 місяців 12 днів. Працівники інших Підприємств, не зазначених в цьому пункті, забезпечуються пільговим паливом на побутові потреби за рахунок власних коштів Підприємства відповідно до колективних договорів (12.10.15 Галузевої угоди). Відповідно до п.1.9 Додатку №17 Колективного договору АТ «Жовтнева ЦЗФ», пенсіонери, які відпрацювали не менше 5 років у вугільній промисловості та які пішли на пенсію з вугільного підприємства, не маючи пільгового стажу, забезпечуються паливом за пільговою ціною, з оплатою 30% вартості вугілля, пропорційно відпрацьованому часу. Згідно ч.4 ст.7 Закону України «Про колективні договори та угоди», колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги, зокрема щодо дитячого оздоровлення та придбання новорічних подарунків для дітей працівників тощо. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду (ст..9 Закону України «Про колективні договори та угоди»). Отже, з огляду на те, що позивач не має право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, питання щодо забезпечення його вугіллям на пільгових умовах визначається умовами Колективного договору АТ «Жовтнева ЦЗФ», які не суперечать положенням Галузевої угоди та нормам Гірничого закону. Умовами Колективного договору АТ «Жовтнева ЦЗФ» передбачено, що право на забезпечення паливом за пільговою ціною, з оплатою 30% вартості вугілля, мають право пенсіонери, які відпрацювали не менше 5 років у вугільній промисловості та які пішли на пенсію з вугільного підприємства, не маючи пільгового стажу. Як вбачається з матеріалів справи та заперечувалося сторонами, позивач був звільнений з АТ «Жовтнева ЦЗФ» 21.09.2015р. за прогул без поважної причини, на підставі п.4 ст.40 КЗпПП, а пенсію позивачеві було призначено 25.10.2016р., у зв`язку з досягненням відповідного віку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що на [PERSON] не розповсюджуються умови п.1.9 Додатку №17 Колективного договору АТ «Жовтнева ЦЗФ» щодо забезпечення паливом за пільговою ціною, з оплатою 30% вартості вугілля, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо посилань позивача на те, що 2019-2020 роках відповідач забезпечував його вугіллям на пільгових умовах, суд зазначає, що такі дії відповідача не свідчать про внесення змін до Колективного договору. Вони можуть бути наслідком волевиявлення керівництва підприємства щодо допомоги пенсіонеру в певний проміжок часу, на що і вказував представник відповідача. Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed