Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 55718,15 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.10.2018 року між ним і відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 14.09.2021 року виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, про причин неявки суду не повідомляла, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Встановлено, та з копії анкети-заяви [PERSON] від 26.10.2018 року вбачається, що остання отримала від ПАТ «Універсал банк» кредитну картку; вона ознайомилась і згодна з Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, основними умовами; також, вона виразила згоду з тим, що Заява разом з Умовами, а також Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідно до п.п. 5.11 п.5 розділу ІІ Умов і правил, клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розміри та термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт зобов`язаний сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами (а.с. 8 22). Пунктами 5.15\~-\~5.19 п. 5 розділу ІІ Умов і правил зазначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в Тарифах. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.09.2021 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 55718 гривень 15 копійок (а.с.5-6). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved