Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позову зазначає, що від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.03.2017 року шлюб розірвано. Волочиським районним судом 17.10.2013 винесено рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 380 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку. З дня присудження аліментів відповідач жодного разу не сплачував коштів на утримання сина та позивачки. Також зазначає, що відповідач не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його станом здоров`ям, не забезпечує необхідного догляду та не спілкується взагалі з дитиною, а тому позивачка звертається із даним позовом до суду. Представник позивачки адвокат Фіщук А.А. в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відзиву не подавав, будь-яких заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не направляв. Представник третьої особи органу опіки і піклування: Служби у справах дітей Волочиської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслала до суду висновок про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.03.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Згідно рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.10.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 380 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття (а.с.14). Відповідно до рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.10.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку (а.с.15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість [PERSON] по аліментах на дитину станом на 31.08.2022 становить 77626,50 грн. (а.с.17-19). Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах від 07.09.2022 №20.6-30/18718 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] станом на 26.06.2016 становить 15269,40 грн (а.с.20). Відповідно до характеристик від 29.07.2022 №9 виданої Волочиським дошкільним навчальним закладом та Волочиської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 вбачається, що [PERSON] відповідально ставиться до навчання. Його батько жодного разу батьківські збори не відвідував, не цікавився успіхами сина (а.с.12-13). Згідно акту обстеження умов проживання дитини №621 від 12.12.2022 вбачається, що мати приділяє багато уваги вихованню дітей, зокрема [PERSON] та добросовісно виконує свої обов`язки (а.с.41). Із висновку Служби у справах дітей Волочиської міської ради про можливість та доцільність батьківських прав [PERSON] вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Положення ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Також у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що підтримують дружні відносини із [PERSON] . Відповідача [PERSON] бачила лише два рази, він покинув позивачку, коли та була вагітна, з сином [PERSON] той не спілкувався, не цікавився, матеріально не допомагав, дитина вважає своїм батьком теперішнього чоловіка [PERSON] . З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач ухиляється від виховання та утримання свого сина [PERSON] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається мати, суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved