Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

23 листопада 2022 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що з відповідачем по справі [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом без реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по вересень 2011 року, та почали близькі стосунки з березня 2006 року. Під час фактичних шлюбних відносин в них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . У подальшому, у зв`язку з різними поглядами на на сімейне життя вони припинили спільне проживання. Однак позивач, матеріально підтримував відповідачку та його доньку. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач весь час сплачував аліменти на утримання його думку спільної дитини, однак потім дізнався від відповідачки, що не є біологічним батьком дитини. У зв`язку з чим, звернувся до суду з позовом про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, що є належним та ефективним способом захисту його прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2022 року справу передано упровадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року судом було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання по вищевказаній справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Козіна Н.В. правом на участь в судовому засіданні не скористались, остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Третя особа - Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки представника до суду не повідомив. . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених доказів та доведення перед судом їхньої переконливості, суд дійшов до висновку про задоволення поданого позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом без реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по вересень 2011 року. Під час фактичних шлюбних відносин у сторін народилась донька. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] (а.с.19). У подальшому, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя сторони припинили спільне проживання. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.22, 22 зворот). Позивач весь час сплачував аліменти на утримання дитини, однак потім дізнався від відповідачки, що він не є біологічним батьком дитини. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. Засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст. 121 СК України , стосується як дітей. Народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). Розділом ІІІ глави 12 Сімейного Кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, в порядку встановленому статтями 122 та 125 СК України (ч. 1 ст. 121 СК України). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України, визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Кодексу України, визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно до ст. 136 сімейного Кодексу України визначено, що особа яка, записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 та 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відомості про [PERSON] , як батька дитини, внесений до актового запису про її народження на підставі його заяви. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК (2947-14), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 судам роз`яснено, що «оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень» (ст. 136 СК (2947-14), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі. Звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зважаючи на те, що відповідач визнала позов та не заперечує проти того, щоб позивача виключили з актового запису про народження дитини як батька дитини, то наявні всі підстави для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач просив покласти на нього витрати по сплаті судового збору, витрати за проведення експертизи, про що надав письмову заяву, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved