Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , та зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію провести дії із знаття з реєстрації [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрована та проживає з 1991 року у вищевказаній квартирі з двома малолітніми дітьми - [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Особовий рахунок на вказану квартиру оформлений на її рідного брата [PERSON] , який [INFO] помер. Вказує, що у квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що для переоформлення на неї особового рахунку, їй необхідно зняти з реєстрації племінника [PERSON] , оскільки з 2010 року він усиновлений. З цього часу вона не підтримує з ним родинних відносин, місце проживання останнього їй невідомо. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.10.2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Голосіївського районного суду у м. Києва від 09.10.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 05.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому останній зазначає, що позивач не зазначає у чому саме полягають порушення охоронюваних законом його прав та інтересів з боку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В матеріалах справи відсутні будь-які письмові звернення до керівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням вирішити порушені питання. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] від 10.09.2009 року. Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.09.2022 року №100/09-100/09/3-789-377, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про реєстрацію зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З 2010 року неповнолітній [PERSON] усиновлений та проживає за адресою реєстрації своїх батьків-усиновлювачів. В матеріалах справи наявне свідоцтво серії [NUMBER] від 24.07.2017 року про смерть [PERSON] , що померла [INFO] . В матеріалах справи наявне свідоцтво серії [NUMBER] від 28.05.2022 року, про смерть [PERSON] , що помер [INFO] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві від 25.11.2010 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В силу положень частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як стверджує позивач, [PERSON] з 2010 року не проживає у спірній квартирі. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім`ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім`ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст.107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв`язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім`ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання. Як встановлено судом [PERSON] з 2010 року не проживає в квартирі, був усиновлений та місцем його проживання є місце проживання його батьків.. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що неповнолітній з 2010 р. не проживає за місцем реєстрації та місцем його проживання після усиновлення є місце проживання його батьків, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved