Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , де просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 14091,29 грн. за кредитним договором №б/н від 27.03.2007, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.03.2007 [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивач вважає, що після смерті останнього його спадкоємицею є [PERSON] , яка постійно проживала разом з ним, що підтверджується відповідними відмітками у їх паспортах. Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, то в даному випадку до спадкоємця [PERSON] перейшло право вимоги щодо заборгованості по отриманому кредиту, адже до складу спадщини входять також кредитні зобов`язання. У зв`язку з невиконанням боржником кредитних зобов`язань, станом на 11.05.2021 заборгованість перед позивачем становить 14091,29 грн., яку позивач просить стягнути з спадкоємця [PERSON] . Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.12.2022 позовну заяву залишено без руху. 29.12.2022 позивачем виправлено недоліки зазначені в ухвалі суду. Ухвалою суду від 03.01.2023 позовно заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано докази. 02.02.2023 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання та заяви відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася, шляхом надсилання поштової кореспонденції та розміщенням оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. При розгляді справи встановлено, що 21.03.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» - позивач у справі) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У цій заяві не вказано, яка саме банківська послуга надається особі. Дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послу складають договір про надання банківських послуг. У відповідності із цією заявою [PERSON] ознайомився із договором надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Також суду надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщено на офіційному веб-сайті позивача. Банк зазначає, що відповідач, одержавши кредитні кошти, не виконав належним чином своїх зобов`язань по їх поверненню, внаслідок чого в нього перед банком виникла заборгованість в сумі 14091,29 грн., яка складається з: 14091,29 грн. заборгованості за тілом кредиту; в.т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 14091 грн. 29 коп. [INFO] позичальник помер. Банк направив до нотаріальної контори претензію кредитора від 20.10.2021 у порядку ст. 1281 ЦК України. Згідно листа Кам`янської державної нотаріальної контори від 18.11.2021 у відповідь на вказану претензію банку після смерті [PERSON] спадкоємцем на спадкове майно є дочка [PERSON] . Сини померлого [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися. Свідоцтво на спадщину не видавалося. Термін дії наданої позичальнику кредитних карток, по яким здійснювався обіг коштів становить до 08.2022. З матеріалів даної справи, а саме з копій паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 13.02.2008. З відповіді виконавчого комітету Кам`янської міської ради вбачається, що [PERSON] з 21.06.2016 та на даний час проживає та зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні спору в цій справі суд має встановити, чи обґрунтованими є твердження позивача про наявність заборгованості у позичальника у визначеному розмірі та час його смерті, чи дотримано кредитором порядку пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника та чи достатньою є вартість успадкованого спадкоємцем боржника майна для задоволення вимог кредитора. Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто заборгованість по кредитному договору може входити до складу спадщини позичальника. Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 1281 ЦК України після смерті позичальника спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті 1269 ЦК України). Далі, згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За обставин цієї справи позивач звернувся до державного нотаріуса із претензією до спадкоємця боржника (в даному випадку це відповідач) у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, а тому відповідач відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов`язана задовольнити вимоги кредитора, в разі їх обґрунтованості, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні правові висновки відображено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц. Крім того, з копії спадкової справи [PERSON] вбачається, що сини позичальника [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, а відповідачка [PERSON] надала заяву про прийняття спадщини, хоча й свідоцтво на право на спадщину не отримувала. При цьому суд враховує, принцип змагальності цивільного процесу, закріплений у ст.81 ЦПК, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Такі ж висновки відображено в постанові ВС від 19.02.2020 у справі №607/ 98/17-ц. Однак відповідачка не довела належними доказами суду ні обсяг, ні вартість спадкового майна, що залишилося після смерті її батька, при тому, що воно є в наявності, що вбачається із копії спадкової справи, заведеної після смерті боржника [PERSON] , залишилось спадкове майно. Заяв та клопотань щодо витребування відповідних доказів сторони перед судом не ставили. Згідно до висновку ВСУ, викладеного в постанові від 12.04.2017 у справі №6-2962цс16, відповідно до якого відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони дають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності в установленому законом порядку. Отже, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець фактично прийняв спадщину, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки позивач звернувся до нотаріуса у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, із претензією до спадкоємця, який прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами справи, а тому відповідач, відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов`язана задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного успадщину. При вирішенні спору про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Вказані правові висновки зазначено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц. Одночасно до перевірки підлягають обставини, щодо тверджень позивача про наявність відповідної кредитної заборгованості у позичальника на день його смерті, яка б могла увійти до складу спадщини. Правовідносини щодо одержання кредитних коштів, які мали місце між банком та позичальником [PERSON] , врегульовуються таким чином. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Існування кредитних правовідносин між сторонами не ставиться під сумнів, оскільки підтверджується обігом коштів по картці позичальника за його життя. Суд зауважує, що укладений кредитний договір від 21.03.2007 у вигляді заяви-анкети не містить і строку повернення кредиту (користування ним) у повному обсязі. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з тіла кредиту. Такі висновки узгоджуються з практикою ВС у постанові від 12.02.2020 у справі №365/159/19. Отже, вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості, що складається з 14091,29 грн. простроченого тіла кредиту є обґрунтованими і підлягають до стягнення з спадкоємця померлого боржника. Відповідач [PERSON] не довела суду належними та допустимими доказами той факт, що вартість фактично отриманого нею у спадок майна менша, ніж вищевказана суму боргу спадкоємця, щоб могло позбавити її від виконання обов`язку по сплати даного боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved