Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер її дід - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,1600 га, яка складається з земельних ділянок: площею 0,5861 га - кадастровий номер 4621886100:09:000:0466, та площею 0,5739 га - кадастровий номер 4621886100:09:000:0552, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Заповіт [PERSON] не склав. Її мати [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, спадщину прийняла, оскільки проживала з батьком до дня його смерті, однак від спідщини відмовляється в користь позивачки. Позивач зазначає, що спадщину також прийняла, після смерті діда, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , доводиться онукою [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Згідно копії державного акту серії ЛВ №014912 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №17, належитьземельна ділянка загальною площею 1,1600 га, яка складається з земельних ділянок: площею 0,5861 га - кадастровий номер 4621886100:09:000:0466, та площею 0,5739 га - кадастровий номер 4621886100:09:000:0552, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Згідно довідки № 804 від 14.11.2022 року, виданої виконкомом Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області, останнім місцем проживання [PERSON] який помер [INFO] , року, було с. Ремезівці Золочівського району Львівської області. Від його імені заповіт в сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на належну йому земельну ділянку, згідно державного акту серії ЛВ №014912 на право власності на земельну ділянку, немає. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з ним до дня його смерті. З постанови приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Білінського І.І. №172/02-14 від 26.04.2021 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1600 га, що знаходиться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , в чому їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.5 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно роз`яснення, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна після смерті свого діда, як спадкоємець за законом п`ятої черги, спадщину прийняла, відмову спадкоємця першої черги за законом від спадщини на користь позивача, наявність інформації про відсутність заповіту складеного спадкодавцем, відсутність інформації про інших можливих спадкоємців, які б прийняли спадщину та відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved