Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить: встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: м. Саки АР Крим, Україна, від матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України. Відомості про батька дитини просять внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, та вказати данні про батька зі слів матері: [PERSON] , громадянина України. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що заявниця [PERSON] 25.07.2015 року на тимчасово окупованій території, у Керченському міському відділі РАЦС Департаменту РАЦС міністерства юстиції Республіки Крим, уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.07.2015 року, а в свою чергу, органи та видані ними документи згідно із вимогами ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, шлюб між заявниками не є укладеним. Та вказує, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, а зазначений нею у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Також заява обґрунтована тим, що 06 жовтня 2016 року о 16 год. 00 хв. у пологовому відділенні Сакської районної лікарні АР Крим у неї народився хлопчик, вагою 3660 грамів, що підтверджено виписним епікризом (з акушерського стаціонару) від 10.10.2016 року. Оскільки вказана медична установа знаходиться на території, не підконтрольній Українській владі, а тому отримати свідоцтво про народження дитини у АР Крим у заявників немає можливості. Заявник в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві представник заявника - адвокат Юров В.П. просив суд розгляд справи провести без його участі та без участі заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від них надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, в якій просять розглядати заяву у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1, ч.2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Заявниця в позасудовому порядку звернулась до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про державну реєстрацію народження [PERSON] та видачу їй свідоцтва про народження дитини, та в зв`язку відсутністю правових підстав для реєстрації народження дитини отримала відмову від 06.01.2023 року № 47/33.10-80, оскільки відсутні документи, які підтверджують народження дитини із закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, підконтрольній Україні, Таким чином, судом встановлено, що заявниця, яка є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані з народженням дитини. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно копії виписного епікризу (з акушерського стаціонару) від 10.10.2016 року, [PERSON] 06 жовтня 2016 року у пологовому відділенні Сакської районної лікарні АР Крим, Україна, народила хлопчика. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2016 року [PERSON] , є матір`ю дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: м. Саки АР Крим, Україна. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітнього сина заявників, хлопчика [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: м. Саки АР Крим, Україна, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження у заявниці [PERSON] дитини - хлопчика, [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: м. Саки АР Крим, Україна, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України. Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини. Разом з тим, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved