Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

14 грудня 2022 року [PERSON] подав в\~суд позов до Локачинської селищної ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , і з цього дня відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), у розмірі 2,51 в умовних кадастрових гектарах, члена КСП «Маяк», с. Замличі Локачинського району Волинської області. За життя спадкодавцем заповіт не посвідчувався. 28 листопада 2022 року, на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви дочки спадкодавця [PERSON] про відсутність претензій на спадкове майно, приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. заведено спадкову справу № 276/2022 до майна померлого [PERSON] . Також, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у встановлені законом строки ним не було подано заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки із спадкодавцем проживав окремо і не знав про право на земельну частку (пай), яке йому належало. Усі документи на спадкове майно знаходилися у батька, які після його смерті не міг знайти. Просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Залужне Локачинського району Волинської області. Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку SMS. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 20, 38). Представник відповідача у судове засідання не з`явився також. 02 січня 2023 року та 01 лютого 2023 року подав до суду заяви про розгляд справи без його участі, просить винести рішення по справі на розсуд суду за наявними у справі матеріалами (а.с. 32, 41). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою (а.с. 39). 17 січня 2023 року через канцелярію суду подала письмову заяву, у якій просила підготовче судове засідання та судовий розгляд у даній справі проводити без її участі, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити (а.с. 33). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копію матеріалів спадкової справи № 276/2022 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , місце смерті с. Залужне Локачинського (теперішнього Володимирського) району Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2022 року (а.с. 6, 11). Згідно довідки Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області № 203 від 13.09.2022 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав у с. Залужне Локачинського району Волинської області. У володіння спадковим майном, що знаходиться в с. Залужне Володимирського району Волинської області фактично вступив син спадкодавця [PERSON] , який на момент смерті спадкодавця та на даний час зареєстрований у [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданого Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 17 березня 1998 року. Також спадкоємцем є дочка померлого [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Заповіт в сільській раді не посвідчувався (а.с.4-5, 7, 43). З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №70747481 від 28.11.2022 року, вбачається, що [PERSON] заповіту складено не було (а.с. 16 на звороті). 28 листопада 2022 року до приватного нотаріуса Володимирського нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. звернулися спадкоємці [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме на земельну частку (пай), у розмірі 2,51 в умовних кадастрових гектарах, члена «КСП «Маяк», с. Замличі Локачинського району Волинської області та [PERSON] із заявою про відсутність претензій на спадкове майно. На підставі вказаних заяв, нотаріусом було заведено спадкову справу № 276/2022 до майна померлого [PERSON] та винесено постанову № 227/02-31 від 28.11.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю у зв`язку із тим, що [PERSON] не подав до нотаріальних установ у встановлені законом строки до 04 вересня 2006 року заяву про прийняття спадщини (а.с. 10, 10 на звороті, 18). Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 вересня 1969 року, де у графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 13 на звороті). Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину або претендували на неї, не встановлено, із копії матеріалів спадкової справи № 276/2022 до майна померлого [PERSON] їх теж не вбачається. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину через пропуск строку для її прийняття. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті були зареєстровані за різними адресами, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся. З доводів позивача вбачається, що він не міг знайти документи на спадкове майно. Враховуючи зазначені\~обставини та\~беручи до\~уваги,\~що відповідач\~при вирішенні\~справи поклався\~на розсуд\~суду,\~третя особа\~ [PERSON] \~позов просила\~задовольнити,\~що не\~суперечить закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~крім того,\~інших спадкоємців,\~які у\~визначений законом\~термін вчинили\~будь-які\~дії,\~що свідчать\~про прийняття\~ними спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~немає, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved