Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 23 травня 2014 року між ним та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір банківського обслуговування № SAMDNWFC00005220783, а 04 червня 2018 року договір банківського обслуговування № SAMDNWFC000042916738, згідно з якими йому відкрито банківські рахунки, що підтверджується довідкою від 08 листопада 2022 року № QGQQD602QD20308C. Зауважує, що до 10 жовтня 2018 року він займав посаду директора ТОВ «Газ ком трейд». Листом від 04 березня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20190304/2312 відповідач відповідно до ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», надіслав йому повідомлення про розірвання договорів і закриття рахунків, і таке рішення, зі слів співробітників відповідача, прийнято після підвищення рівня ризику на підставі проведеної оцінки, у зв`язку із тим, що позивач певний час був керівником ТОВ «Газ ком трейд», який підозрюється в незаконних операціях з банком, в зв`язку із чим, він 14 березня 2019 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із заявою, на яку надано додаткову інформацію для проведення повторної оцінки рівня ризику клієнта та, враховуючи повне припинення обслуговування його рахунків, він змушений звернутися до відділення банку для перерахування залишку коштів на інший рахунок, відкритий в іншому банку, що стало наслідком додаткового нарахування та утримання з його коштів щомісячної комісії в розмірі 17 % від суми коштів, що знаходилися на рахунку. Позивач зауважує, що незважаючи на припинення договірних відносин з березня 2019 року, банк до цього часу продовжує вчиняти дії із зупинення будь-яких фінансових операцій за його участі, чим обмежуються права на користування власними коштами, що також впливає на його ділову репутацію. Крім того, АТ КБ «Приватбанк» обмежив можливість надання своїм клієнтам перераховувати грошові кошти на рахунки позивача та рахунки товариств, де він є директором/власником, відкритих рахунків в інших банківських установах. [PERSON] , посилаючись на те, що відносно нього чи товариств, в яких він є керівником жодного разу не було порушено жодного кримінального провадження, він не перебуває та не перебував в реєстрі боржників, обслуговується безперешкодно в інших банківських установах, у відповідача відсутні докази встановлення щодо нього неприйнятно високого ризику, посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України, просить: визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АТ КБ «Приватбанк» відповідно до листа від 04 березня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20190304/2312 щодо розірвання укладених з ним договорів банківського обслуговування від 23 травня 2014 року № SAMDNWFC00005220783 (рахунки № № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ), від 04 червня 2018 року № SAMDNWFC000042916738 (рахунки № № [NUMBER] , [NUMBER] ); зобов`язати відповідача до виконання зобов`язань згідно з укладеними договорами від 23 травня 2014 року № SAMDNWFC00005220783 (рахунки № № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ), від 04 червня 2018 року № SAMDNWFC000042916738 (рахунки № № [NUMBER] , [NUMBER] ), шляхом здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог законодавства, забезпечуючи обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами. Ухвалою судді від 06 грудня 2022 року відкрито провадження в указаній цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 29 грудня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому останній просить у позові [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що під час моніторингу службою безпеки банку встановлено, що позивач є засновником і керівником ТОВ «Віртуальний офіс», щодо якого виявлено негативні відомості та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року в справі 357/13452/16 надано доступ слідчому, в тому числі й до документів вказаного товариства в кримінальному провадженні № 32016110080000033 від 26 червня 2019 року, а також з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року в справі № 755/7555/18, встановлено, що діяльність [PERSON] як директора ТОВ «Газ ком трейд» підпадає під ознаки здійснення банком ризикової діяльності відповідно до пп 2 п. 4.1.7. Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, затвердженого правління банку протоколом № 42 від 31 серпня 2017 року, якою встановлено критерії ризиків для фінансових операцій, а п. 4.2.8. цієї Програми визначено, що для встановлення рівня ризику клієнтів також використовується інформація правоохоронних органів, що доведена до банку, в зв`язку із чим, ініційовано припинення ділових відносин із позивачем згідно з внутрішніми документами фінансового моніторингу банку та Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; вказаний спір виник між юридичними особами, а тому підвідомчий господарському суду; позивач подавши заяву про перерахування залишків коштів на відкритий рахунок у іншому банку, фактично погодився з діями банку про розірвання договорів і закриття рахунків. Враховуючи, що про порушення свого права та відмову в обслуговувані позивач дізнався ще в березні 2019 року, однак до суду із вказаними вимогами звернувся лише в грудні 2022 року, тому [PERSON] пропущено встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності. 03 січня 2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано про те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки оспорювані договори на банківське обслуговування укладено позивачем як фізичною особою; з урахуванням карантинних обмежень строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущено; враховуючи припинення обслуговування рахунків позивача, він змушений звернутися до банку із заявою про перерахування залишку коштів до іншого банку. Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року в справі № 755/7555/18 в Єдиному реєстрі судових рішень відсутня; існування ухвали суду про тимчасовий доступ до документів ТОВ «Віртуальний офіс», а також встановлення вироком суду факту придбання цим товариством частки ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус» не свідчить про наявність підстав для розірвання з позивачем договорів на підставі Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 08 листопада 2022 року № QGQQD602QD20308C позивач мав наступні рахунки: № № [NUMBER] , [NUMBER] відповідно до договору від 04 червня 2018 року № SAMDNWFC000042916738 та № № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відповідно до договору від 23 травня 2014 року № SAMDNWFC00005220783. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04 березня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20190304/2312 про розірвання договорів і закриття рахунків та листа відповідача від 20 березня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-190314/1305 позивачу вказано про прийняте рішення на підставі ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а саме в зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта та роз`яснено порядок перерахування залишку коштів. 14 березня 2019 року позивач звернувся до банку із заявою про проведення повторного аналізу ситуації. 03 січня 2020 року представник позивача звертався до Державної служби з фінансового моніторингу України та Національного банку України щодо надання інформації по зупиненню АТ КБ «Приватбанк» фінансових операцій [PERSON].» з березня 2019 року, на що отримано відповідь від Національного банку України про те, що в разі виявлення ризиків легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму має вживати відповідних заходів у спосіб і обсягах, які забезпечують ефективну мінімізацію таких ризиків залежно від їх рівня, в тому числі шляхом відмови від проведення фінансових операцій, при цьому Державною службою з фінансового моніторингу України відмовлено в наданні запитуваної інформації в зв`язку з ненаданням підтверджень правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. 10 жовтня 2018 року [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ «Газ ком трейд». Також судом з`ясовано, що позивач звертався до відповідача із заявою про перерахування залишків коштів. При цьому, згідно з висновком від 11 квітня 2018 року служби безпеки відповідача при перевірці ТОВ «Віртуальний офіс», де бенефіціарним власником, засновником і керівником є позивач, встановлено наявність негативних даних, а саме: 20 грудня 2016 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в справі № 357/13452/16-к в рамках розгляду клопотання слідчого та надання тимчасового доступу до речей та документів в кримінальному провадженні № 32016110080000033 від 26 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, надано старшому слідчому СВ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Щур Я.І. право на тимчасовий доступ до документів ТОВ «Віртуальний офіс» (код ЄДРПОУ 35947054), які засвідчують продаж, перехід права власності ТОВ «Лейтер Плюс» (код ЄДРПОУ 39006869), ТОВ «Лікс груп» (код ЄДРПОУ 39284846), ТОВ «Немпарт» (код ЄДРПОУ 39471757), ПП «Олвітехно» (код ЄДРПОУ 36547110), ТОВ «Інком Строй» (код ЄДРПОУ 38824525), ТОВ «Ленд Росс» (код ЄДРПОУ 38826475), ТОВ «Інком Строй» (код ЄДРПОУ 38824525), ТОВ «Строй Кепітал Груп» (код ЄДРПОУ 39234753), ТОВ «Леонікс Плюс» (код ЄДРПОУ 38934521), ТОВ «Гредінг» (код ЄДРПОУ 39376308), ТОВ «Ленд Росс» (код ЄДРПОУ 38826475), ТОВ «АТРІО» (код ЄДРПОУ 39436031) іншим особам та документів, які підтверджують оренду приміщень у ТОВ «Віртуальний офіс» (код ЄДРПОУ 35947054), а саме: договорів купівлі-продажу частин в статутному капіталі, актів прийому-передачі документів, протоколів загальних зборів, договорів оренди приміщень та інших документів, що підтверджують факти продажу підприємств іншим особам, що перебувають у володінні ТОВ «Віртуальний офіс» (код ЄДРПОУ 35947054), з можливістю вилучення оригіналів вказаних документів. У зв`язку із викладеним, служба безпеки АТ КБ «Приватбанк» вважала доцільним врахувати результати перевірки під час розгляду питання щодо співробітництва з ТОВ «Віртуальний офіс» (код ЄДРПОУ 35947054). Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року в справі № 760/29095/18 затверджено угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2018 року, укладену між прокурором відділу САП ГП України Козачиною С.С. і [PERSON]., за участю захисника Купрієнка В. М., у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, яким встановлено, що обвинувачений [PERSON] , реалізуючи умисел, направлений на прикриття незаконної підприємницької діяльності, яка полягала у проведенні фінансово - господарських операцій без реального їх здійснення з метою переведення безготівкових коштів у готівку для інших осіб, у березні 2015 року, перебуваючи у м. Києві, підшукав юридичну особу - ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус» (ЄДРПОУ 39287590), після чого, [PERSON] 17.03.2015, перебуваючи по вул. М. Шепелєва, 6 у м. Києві, придбав, в тому числі й, у ТОВ «Віртуальний офіс» (ЄДРПОУ 35947054) за 10 грн. частку в розмірі 10 % статутного капіталу ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус», і на підставі протоколу № 2 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус» увійшов до складу учасників ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус», та 18 березня 2015 року на підставі наказу № 2 ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус» приступив до виконання обов`язків директора. 19 березня 2015 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом`янського району реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві проведена реєстрація змін відомостей про ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус». В результаті незаконної діяльності на рахунок ТОВ «Будівельна компанія «Біг Хаус» надійшли грошові кошти в якості оплати за роботи, які виконані не були, та які, в подальшому, були конвертовані у готівку, внаслідок чого державі заподіяна матеріальна шкода в сумі 1 000 000, 00 грн, що є великим розміром. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року в справі №:755/7555/18 (провадження № 1кс/755/7096/18), яка доступна в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, досудовим розслідуванням встановлено, що в тому числі ТОВ «Газ Ком Трейд» (код ЄДРПОУ 41931047), яке зареєстроване на номінального засновника, мають такого саме керівника, у тому числі, й з кола учасників групи, що здійснює неправомірну діяльність в тому числі з мінімізації податків та конвертації грошових коштів з безготівкової форми в готівку. Зокрема, й вказане підприємство за місцем реєстрації не знаходиться матеріальні активи та складські приміщення відсутні, співробітники на підприємстві відсутні. Рух коштів по розрахункових рахунках в звітності не відображає, до органів ДФС не звітує, що дає підстави вважати про фіктивність даного підприємства. Крім того, судом з`ясовано, що за наслідками розгляду клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва Ладного І.О. про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017100000001449 від 17 листопада 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України, надано у розпорядження (забезпечити) прокурору відділу прокуратури м. Києва право тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, щодо відкриття та обслуговування рахунків з можливістю вилучення їх копій за період з 01 січня 2017 року по 13 грудня 2018 року в банківській установі, в тому числі: банківських виписок (роздруківок руху коштів) по рахункам (в електронному вигляді у форматі .txt, .doc, .docx, з зазначенням призначення платежу; повних даних платника та отримувача з зазначенням коду, номеру рахунку та міжфіліальних оборотів (МФО) банківської установи; конкретного часу та дати платежу; номеру платіжного документу, загальної суми надходжень та витрат), за період з моменту відкриття рахунків по день оголошення ухвали в банківській установі; протоколів обміну інформацією, LOG-файлів, документів щодо передачі магнітних носіїв з файлами, копії журналів, тощо з дня відкриття рахунків, по день виконання ухвали суду, із зазначенням ІР-адрес та МАС-адрес комп`ютерів, з яких відбувалося з`єднання з системою, а також зазначенням дат та часу за Київським часом в форматі - день, місяць, рік, години, хвилини, секунди таких з`єднань, які знаходяться у володінні, в тому числі, рахунки ТОВ «Газ Ком Трейд» (код ЄДРПОУ 41931047) в: ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» (МФО 380281) № [NUMBER] , ПАТ «КБ «Земельний капітал» (МФО 305880) № [NUMBER] ; АКБ «Індустріалбанк» (МФО 313849) № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , та АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № [NUMBER] . Висновком НФМ. Оцінка потенційного ризику обслуговування групи клієнтів АТ КБ «Приватбанк» від 04 березня 2019 року, пов`язаних з ТОВ «Алент плюс» (код ЄДРПОУ 39059528), проведеним аналізом фінансових операцій і діяльності контрагентів, серед, яких, в тому числі, ТОВ «Газ ком трейд», клієнт банку (директор [PERSON]), і додатково встановлено, що [PERSON] є директором ТОВ «Віртуальний офіс», а наведені факти в службових записках, а також дані з Єдиного державного реєстру судових рішень, обслуговування зазначених клієнтів підпадає під ознаки здійснення банком ризикової діяльності, що зазначені у п. 3.3. постанови правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу» від 17 серпня 2012 року № 346, в редакції, чинній на момент їх виявлення, а саме: проведення клієнтами банку фінансових операцій, що не мають документального підтвердження очевидної економічної доцільності (сенсу) та/або, якщо у банку немає документів (інформації) щодо реальних фінансових можливостей здійснення фінансових операцій клієнтів, або в разі невідповідності фінансових операцій клієнта наявним у банку документам (інформації) щодо фінансового стану та/або змісту діяльності (соціального статусу) клієнта; участь банку (надання банком послуг) у проведенні фінансових операцій, характер або наслідки яких дають підстави вважати, що вони можуть бути пов`язані з виведенням капіталів, легалізацією кримінальних доходів, конвертацією (переведенням) безготівкових коштів у готівку, здійсненням фіктивного підприємництва, уникненням оподаткування тощо (зокрема пов`язаних зі зняттям готівкових коштів, переказом коштів за кордон, купівлею-продажем цінних паперів, використанням рахунків осіб не за призначенням тощо); проведення банком або клієнтами банку фінансових операцій, характер або наслідки яких дають підстави вважати, що вони можуть бути пов`язані з уникненням виконання вимог та обмежень, передбачених банківським, валютним законодавством, законодавством з питань фінансового моніторингу; нездійснення банком достатніх заходів для запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму; невикористання банком права відмовити в проведенні клієнтами банку регулярних фінансових операцій, характер яких дає підстави вважати, що вони можуть бути пов`язані з використанням послуг банку для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму, фінансування розповсюдження зброї масового знищення чи вчинення іншого злочину. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені ст. ст. 215,216 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, встановлених договором або законом. Так, відповідно до матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що відповідачем листами від 04 та 20 березня 2019 року вчинено в односторонньому порядку правочин, із змісту якого випливає юридичний наслідок цивільно-правового характеру - розірвання договірних правовідносин, що тягне за собою припинення відповідних прав та обов`язків сторін. Дана обставина також, підтверджена та визнана в судовому засіданні представником позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банку надано право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Таким чином, враховуючи положення ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», норми яких є спеціальними в регулюванні спірних правовідносин, банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів. Згідно з п. 3, 17, 18 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» верифікація клієнта - встановлення (підтвердження) суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим від нього ідентифікаційним даним; ідентифікація - отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу від клієнта (представника клієнта) ідентифікаційних даних; ідентифікаційні дані - це: для юридичної особи - відомості, зазначені у п. 3 ч. 9 та п. 2 ч. 10 ст. 9 цього Закону. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу (крім спеціально визначених суб`єктів первинного фінансового моніторингу, які провадять свою діяльність одноособово, без утворення юридичної особи) з урахуванням вимог законодавства розробляє, впроваджує та постійно з урахуванням законодавства оновлює правила фінансового моніторингу, програми здійснення фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу (далі - внутрішні документи з питань фінансового моніторингу) та призначає працівника, відповідального за його проведення (далі - відповідальний працівник). Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний самостійно проводити оцінку ризику своїх клієнтів з урахуванням критеріїв ризиків, визначених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та суб`єктами державного фінансового моніторингу, що здійснюють державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу, під час здійснення їх ідентифікації, а також в інших випадках, передбачених законодавством та внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу, і вживати застережних заходів щодо клієнтів, стосовно яких встановлено високий ризик. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити високий ризик, зокрема стосовно національних, іноземних публічних діячів та діячів, що виконують політичні функції в міжнародних організаціях, або пов`язаних з ними осіб, факт належності до яких клієнта або особи, що діє від їх імені, встановлений суб`єктом первинного фінансового моніторингу. Судом встановлено, що підставою для припинення відносин з клієнтом - [PERSON] стало встановлення неприйнятно високого рівня ризику за результатами переоцінки ризику клієнта, а саме в результаті виявлених негативних відомостей щодо клієнтів банку ТОВ «Газ ком трейд» і ТОВ «Віртуальний офіс», де директором був вказаний [PERSON] , що крім іншого, підтверджувалося судовими рішеннями, а також зазначено у висновку НФМ. Оцінка потенційного ризику обслуговування групи клієнтів АТ КБ «Приватбанк» від 04 березня 2019 року за результатами проведення аналізу фінансових операцій та діяльності вказаних товариств і їх контрагентів. Вказані документи, пов`язані з проведенням АТ КБ «Приватбанк» фінансового моніторингу перевірені у судовому засіданні та наявні в матеріалах справи. Таким чином, відповідачем надано суду та до відзиву долучено докази на підтвердження встановлення неприйнятно високого ризику позивачу та банком належними і допустимими доказами доведено обґрунтованість підстав вважати, що [PERSON] є клієнтом з неприйнятно високим рівнем ризику. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст.77, ч. 2 ст.78, ст.79, ч. 1 ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, наявними в матеріалах справи документами належним чином підтверджуються викладені в односторонньому правочині обставини розірвання, оформленому листом АТ КБ «Приватбанк» від 04 березня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20190304/2312 договорів банківського на банківське обслуговування і закриття рахунків, з посиланням на наявність підстав для припинення правовідносин сторін, у зв`язку із встановлення клієнту [PERSON] неприйнятно високого ризику, що вказує на відповідність такого правочину положенням ст. 203 ЦК України. Поряд із цим, суд не бере до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, з огляду на те, що спірні правовідносини між сторонами тривають, та ними не заперечується, що відповідач до цього часу продовжує вчиняти дії із зупинення будь-яких фінансових операцій за участі позивача, чим обмежуються права [PERSON] на користування власними коштами Отже, за викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed