Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником: 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,5500 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5620886600:04:008:0014. Відповідач є власником суміжної земельної ділянки та самовільно зайняв частину земельної ділянки, що належить їй, як співвласнику, влаштував бетонну конструкцію фундаменту для спорудження паркану/огорожі, чим перешкоджає позивачці користуватися її земельною ділянкою. На неодноразові звернення позивачки з вимогою звільнити самовільно зайняту земельну ділянку відповідач не реагує. Просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самовільно встановленої бетонної конструкції фундаменту для спорудження паркану/огорожі з прибиранням будівельних матеріалів, які залишаться після знесення бетонної конструкції фундаменту. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 24.06.2022 з Кузнецовського міського суду Рівненської області за підсудністю. 06.07.2022 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 01.08.2022 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, а також заяву про відкладення розгляду справи. 18.08.2022 відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , Володимирецької селищної ради про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради і державного акта на земельну ділянку. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що він є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 5620886600:04:008:0008, на підставі рішення Любахівської сільської ради №190 від 28.05.2009. Згідно з протоколом про встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07.05.2009, межі земельної ділянки погоджені та підписані суміжними землекористувачами, зокрема, [PERSON] , а також спеціалістом-землевпорядником Любахівської сільської ради Л. Підвишенною. З часу отримання державного акту на право власності він вільно та відкрито користується та розпоряджається зазначеною земельною ділянкою, зокрема постійно її обробляє та встановив огорожу. Позивач за первісним позовом [PERSON] отримала у співвласність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, яка розташована по [ADDRESS] на підставі рішення Любахівської сільської ради №191 від 21.11.2011. З невідомих йому причин, у 2020 році [PERSON] і [PERSON] почали звинувачувати його у самовільному захопленні частини належної їм земельної ділянки, хоча розташування межі між ділянками жодним чином не змінювалося. З повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вбачається, що внаслідок помилок у геодезичних координатах поворотних точок меж вказаних земельних ділянок, при відновленні межі земельних ділянок, які перебувають у власності громадян [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] виявлено не самовільне зайняття земельної ділянки, а порушення меж земельних ділянок за правовстановлюючими документами, а саме зміщення з перетином і накладкою відносно фактичних меж земельних ділянок і меж, які внесені до автоматизованої системи ДЗК. Також зазначив, що у випадку його звернення до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, здійснити такі виправлення без згоди [PERSON] , [PERSON] неможливо, оскільки відбувається перетин меж з їхньою земельною ділянкою, однак останні надати таку згоду відмовляються. Таким чином, оскільки є факт накладення земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] на його земельну ділянку, вважає, що рішення Любахівської сільської ради №191 від 21.11.2011 порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому в силу ст.155 ЗК України повинно бути визнано судом недійсним. Ухвалою від 31.08.2022 прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] 28.09.2022 від представника Володимирецької селищної ради Ковенька В. надійшов відзив в якому він заперечив проти позовних вимог [PERSON] , оскільки він як власник майна, а саме земельної ділянки вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також 28.10.2022 представник селищної ради надав клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради. 03.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 13.02.2023 від представника позивача [PERSON] , адвокат Шумра І.В. надійшла письмова заява в якій вона підтримала позовні вимоги за первісним позовом, зустрічний позов [PERSON] не визнала, просила залишити його без задоволення. Також клопотала про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] . Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом, адвокат Панчелюга К.М. в судовому засіданні заперечила проти первісного позову, пояснила, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані і не доведені доказами, оскільки [PERSON] не вчинялись будь-які дії, спрямовані на порушення права власності на землю позивачки. Межа суміжних земельних ділянок була визначена на місцевості, погоджена з позивачкою у встановленому законом порядку і не змінювалась. Просила відмовити в задоволенні первісного позову. Підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом, надала пояснення по його суті. Заслухавши пояснення представника, дослідивши письмові та інші докази, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення первісного позову відсутні, а зустрічний позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування. Разом з тим, позивач [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження заявлених нею позовних вимог, і підстави для її звільнення від доказування відсутні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також вона є співвласником земельної ділянки площею 0.5500 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5620886600:04:008:0014, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №010031 від 05.10.2012. Також встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 5620886600:04:008:0008, на підставі рішення Любахівської сільської ради №190 від 28.05.2009. Згідно з протоколом про встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07.05.2009, який є складовою частиною проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд громадянину [PERSON] в [ADDRESS] , начальником Володимирецького районного відділу Рівненської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» Печончиком В.В. в присутності спеціаліста-землевпорядника Любахівської сільської ради \~ \~ \~ \~Л. Підвишенної, землевласника [PERSON] та суміжних землекористувачів встановлено на місцевості межі земельної ділянки, яка передається у власність гр. [PERSON] загальною площею 0,25 га, в т.ч.: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд - 0,25 га на території [ADDRESS] . Вказаний протокол погоджений та підписаний суміжним землекористувачем, зокрема, [PERSON] , а саме [PERSON] , а також спеціалістом-землевпорядником Любахівської сільської ради Л. Підвишенною. Вказані обставини чітко підтверджують, що у процесі розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність межа земельної ділянки, яка надавалася у власність [PERSON] , погоджувалися з [PERSON] . Як вбачається з акту передачі на збереження межових знаків від 07.05.2009, якими закріплені перенесені в натуру (на місцевості) межі земельної ділянки, що передається у власність гр. [PERSON] , закріплені 4-ма межовими знаками довгострокового зберігання встановленого зразку (дерев`яні стовпи огорожі). У відповідності до п.е) ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Зміст добросусідства у відповідності до ч.3 ст.103 Земельного Кодексу України полягає в тому, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Як вбачається з ч.2 ст.152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Разом з тим, позивачка [PERSON] не надала суду будь-яких доказів того, що діями відповідача заподіяно шкоду її правам співвласника земельної ділянки. Також судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області за результатами розгляду звернення та аналізу документації із землеустрою та відомостей про зареєстровані земельні ділянки у Державному земельному кадастрі встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 5620886600:004:008:0011, 5620886600:004:008:0007, 5620886600:004:008:0006 та 5620886600:004:008:0008, які перебувають у власності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , зареєстровані у Державному земельному кадастрі, наявні на Публічній кадастровій карті, але їх місцезнаходження не відповідає фактичному розташуванню на місцевості. На Схемі розташування земельних ділянок, яка відображена в Проектах відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, розроблених Рівненською регіональною філією ДП «Центр ДЗК», погодженої головою Любахівської сільської ради Володимирецького району та начальником відділу будівництва та розвитку інфраструктури житлово-комунального господарства та енергозбереження Володимирецької РДА, з західної сторони земельного масиву розташована земельна ділянка загального користування - вулиця Науменка і вона наявна на місцевості. На Публічній кадастровій карті земельна ділянка загального користування вулиця Науменка - відсутня (не відображена), тому фактичні межі земельних ділянок (на місцевості) не відповідають тим, що відображені на Публічній кадастровій карті. Внаслідок помилок у геодезичних координатах поворотних точок меж вказаних земельних ділянок, при відновленні межі земельних ділянок, які перебувають у власності громадян [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] виявлено не самовільне зайняття земельної ділянки, а порушення меж земельних ділянок за правовстановлюючими документами, а саме зміщення з перетином і накладкою відносно фактичних меж земельних ділянок і меж, які внесені до автоматизованої системи ДЗК. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не доведений, безпідставний, і в його задоволенні слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved