Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Солдаткін О.С. звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь [PERSON] в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти у сумі 7827,86 грн, стягнених на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №169302 від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 218,08 грн, інфляційні збитки 1763,81 грн, а всього 9809,75 грн та судові витрати які складаються з витрат на послуги правничої допомоги адвоката у розмірі 8000,00 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №169302 від 15.06.2021 про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором, на підставі зазначеного виконавчого напису приватним нотаріусом Журид С.М. було відкрито виконавче провадження №67196439 та стягнуто з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості 7827,86 грн, 01.12.2021 виконавче провадження закінчено. Позивачка вважаючи виконавчий напис протиправним оскаржила його в судовому порядку, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.12.2021 у справі №592/15068/21 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили, таким чином вважає кошти стягнуті з позивачки на підставі виконавчого документа, який був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, протиправно та підлягають поверненню. Враховуючи що відповідач користується з 30.11.2021 коштами позивача неправомірно, починаючи з 01.12.2021 стягненню з відповідача підлягають 3 % річних , що становить 218,08 грн та інфляційні збитки у сумі 1763,81 грн. Ухвалою суду від 17.11.2022 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:00 13.12.2022 Ухвалою суду від 13.12.2022 закрито підготовче провадження по справі, справа призначена для розгляду по суті на 10:00 31.01.2023. У судове засідання призначене на 31.01.2023 позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позов не надав. Третя особа повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку, за відсутності учасників справи, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №169302, яким з позивачки на користь відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 6752,60 грн (а.с.19). На підставі вказаного виконавчого напису, 20.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження №67196439 (а.с.21) Згідно скріншоту з застосунку Приват24 та виписки по картковому рахунку [PERSON] (а.с.28,29), з карткового рахунку позивачки 30.11.2021 було стягнуто 7827,86 грн, стягнення згідно виконавчого документа 169302. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Журид С.М. від 01.12.2021 було закінчено виконавче провадження №67196439, у зв`язку з надходженням на депозитний рахунок приватного виконавця грошових коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача, сплати основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.12.2021 виконавчий напис №169302 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. визнано таким, що не підлягає виконанню, зазначене рішення 18.01.2022 набрало законної сили(а.с.32-37). Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення відповідача коштів у розмірі 7827,86 грн, які були стягнуто з позивачки під час виконавчого провадження, що включає в себе стягнення заборгованості за виконавчим написом № 169302 у розмірі 6752,60 грн, та виконавчий збір і основну винагороду виконавця у розмірі 1075,26 грн (7827,86 6752,60). У відповідності до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яке набрало законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового рішення правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим рішенням законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження»). Відповідно до\~ст.\~27\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Тож, враховуючи що позовні вимоги пред`явлено лише до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», яке фактично не набувало коштів стягнутих на користь виконавця в рахунок сплати виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, а вимоги до виконавця у позовній заяві відсутні, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 6752,60 грн, стосовно 1075,26 грн які стягненні як винагорода приватному виконавцю та виконавчий збір, то слід зазначити, що набувачем їх є приватний виконавець, а тому у цій частині слід відмовити та роз`яснити позивачу, що йому слід звернутися до виконавця для повернення сплаченого ним виконавчого збору. Що стосується стягнення з відповідача 3 % річних за користування чужими коштами та інфляційних витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так враховуючи що суд дійшов висновку про стягнення з відповідача підлягають стягнуті на його користь кошти, за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню у розмірі 6752,60 грн, а не 7827,86 грн, як зазначає в своїх вимогах позивач, то з відповідача підлягають стягненню 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 188,15 (6752,60*0,03*339/365) грн та інфляційні витрати у розмірі 1521,70 (6752,60*0,22535) грн, які розраховані за зазначені позивачем у додатках до позовної заяви періоди, тобто в межах позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією наявною в матеріалах справи (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, як доказ підтвердження останніх позивачем надано копію договору про надання професійної правничої допомоги №29 (а.с.38-39), акт про прийняття-передачу наданих послуг №2 (а.с.40), акт приймання передачі грошових коштів (а.с.41), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.42), ордер (а.с.43). Відповідно до п.4, 5, 6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із :1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ;\~4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож, враховуючи положення ст.137 ЦПК України, відсутність заперечень зі сторони відповідача та клопотання про зменшення розміру судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 856,10 грн (8462,45*992,40:9809,75) за подання позову, а також витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн, а разом 8856,10 грн.

Outcome: partial