Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5844, вчинений 07.07.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №DNH4KS87890130 від 07.03.2006. В обґрунтування посилається на те, що заборгованість не була безспірною, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі норми, що втратила чинність 22.02.2017. Просить також стягнути судові витрати. 1.2. Від представника відповідача 13.01.2023 надійшов відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Мотивує тим, що позивач визнає факт укладення кредитного договору, жодного доказу на підтвердження відсутності заборгованості позивач не надає. Враховуючи, що кошти позичальником використані та не повернуті банку, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Вважає, що банк не є належним відповідачем у справі, оскільки не має права видавати виконавчі написи. Позивачем жодного доказу того, що заборгованість спірна не надано. Кредитний договір не виконано, на момент вчинення нотаріального напису Банк мав право на звернення. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 19.12.2022 ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову: зупинено стягнення в ВП №64493390. 21.12.2022 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано в приватного нотаріуса матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5844 від 07.07.2017, матеріали необхідно було надати до 15.00 год. 29.01.2023. Натомість, 03.01.2023 від заінтересованої особи приватного нотаріуас Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. надійшла лише заява про розгляд справи в його відсутність. Станом і на 30.01.2023 витребувані матеріали не подані. Враховуючи, що в матеріалах справи наявна копія оскаржуваного виконавчого напису, що містить усю необхідну інформацію і приватний нотаріус, що його вчинив, жодних заперечень не висловлює і будь-яких нових матеріалів не надав без повідомлення причин, суд згідно ч.10 ст. 84 ЦПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами. Крім того, 30.01.2023 від третьої особи Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що виконавчий напис №5844 вчинений 07.07.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" (правонаступника ЗАТ КБ "Приватбанк" на момент виникнення правовідносин, а на час розгляду справи судом правонаступник АТ КБ "Приватбанк") заборгованості за Кредитним договором №DNH4KS87890130 від 07.03.2006 за період з 07.03.2006 до 30.05.2017 у загальному розмірі 108251,03 грн. з яких: за тілом кредиту - 1440 грн 83 коп, за відсотками у розмірі 25645 грн 57 коп, пені у розмірі 75533 грн 63 коп, по штрафам - фіксована частина 500 грн, відсоток від суми заборгованості 5131 грн. (а.с. 18). При цьому нотаріус керувався п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999№1172. Із заяви позичальника [PERSON] №DNH4KS87890130 від 07.03.2006 встановлено, що він просив надати строковий кредит в сумі 3862 грн 60 коп строком на 24 міс під відсоткову ставку 2,09% для придбання холодильника Electrolux ERB 3641 за ціною 3115 грн, а 06.07.2012 просив переглянути розмір заборгованості (а.с. 49-50, 39). Таким чином, з копії оскаржуваного виконавчого напису та наданих Банком вищезазначених документів судом встановлено, що Кредитний договір №DNH4KS87890130 від 07.03.2006 не був посвідчений нотаріально. Постановою державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито ВП №№64493390 на підставі заяви про примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису (а.с.17). IV. Норми права, які застосував суд. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Перелік був доповнений цим п.2 постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року, згідно якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, що набрала законної сили з моменту проголошення, у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною в частині п.2 Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Виконавчий напис про стягнення заборгованості за не нотаріально посвідченим кредитним договором вчинено 07.07.2017, хоч нотаріуси втратили таке право після 22.02.2017. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому заперечення у відзиві не заслуговують на увагу. Відповідач правильно зазначає, що Банк вправі захищати право, яке вважає порушеним, через суд, тобто доводити в змагальному процесі, серед іншого, і підставність розміру заборгованості, обгрунтовуючи в тому числі, чому при заборгованості за тілом кредиту в 1440 грн 83 коп проценти перевищують в понад 52 рази, чому одночасно стягуються пеня та різні штрафи за період в понад 10 років та ін, а не в безспірному порядку, звертаючись до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, суд робить висновок щодо необхідності задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 992,40 грн. та 496,20 грн. за забезпечення позову.

Outcome: approved