Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме, стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь 10000грн. В обґрунтування заяви зазначено, що між позивачем та адвокатом Синицькою Н.П. 17.11.2021 укладено договір №6/21 про надання правової допомоги у цивільній справі, відповідно до п.1.1 якого передбачено гонорар адвоката в розмірі 10000грн., або у розмірі визначеному в рахунках на оплату та актах приймання - передачі виконаних робіт. Додатковою угодою позивачем та адвокатом погоджено внесення доповнень до п.5.3 договору в частині строків оплати гонорару. Так, за згодою адвоката, останній може відстрочити оплату клієнтом послуг на розумний строк та врахувати скрутне матеріальне становище клієнта, про що зазначається у рахунку на оплату послуг. На виконання доручення адвокатом надано акт прийому- передачі послуг на загальну суму 10000грн. та рахунок на оплату №1 від 25.01.2023. Представник відповідача надав суду відзив на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 10.02.2023, згідно якої заперечив щодо задоволення заяви позивача, оскільки остання під час судового розгляду справи не заявляла клопотань про відшкодування витрат адвоката. Також вказує, що рішення по справі прийнято 23.01.2023, а 25.01.2023 між позивачем та адвокатом Синицькою Н.П. підписано додаткову угоду, на підставі якої підписано акт виконаних робіт, який стосується часу до підписання додаткової угоди, у зв`язку з чим позивачем завищено суму витрат за надання правової допомоги. Окрім того, представник відповідача звертає увагу суд на те, що у графах «адвокат» додаткової угоди, акту, рахунку підписи виконано за допомогою комп`ютерної техніки і не виконані адвокатом. В судовому засіданні позивач вимоги заяви про стягнення витрат на оплату послуг адвоката підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечив щодо задоволення заяви позивача з підстав викладених у відзиві. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви враховує наступне. Встановлено, що 23.11.2021 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь позивача грошових коштів у сумі 35 690,00 грн., що безпідставно отримані після смерті [PERSON] . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.01.2023 позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 34399,94, в решті вимог позовної заяви - відмовлено. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До закінчення судових дебатів представник позивача в судовому засіданні 08.12.2022 заявила про надання доказів судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В подальшому після ухвалення судового рішення 26.01.2023 позивач подала до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000грн. Отже, позивач у строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України подала заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. За приписами ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Правничу допомогу позивачу при розгляді справи в суді надавала адвокат Синицька Н.П., яка діяла на підставі договору від №6/21 від 17.02.2021р. про надання правничої допомоги. Пунктом 5.1. договору передбачено, що клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 000грн., або у розмірі, визначеному у рахунках на оплату та актах приймання - передачі виконаних робіт. Згідно п.5.3 договору клієнт сплачує адвокату суми гонорару на підставі виставлених рахунків та підписаних актів приймання - передачі робіт протягом одного робочого дня; окремо може бути встановлена винагорода адвоката за участь адвоката у судових засіданнях в Корольовському районному суді м.Житомира та становить 1000грн. - за кожне судове засідання. Згідно змісту додаткової угоди №1 від 25.01.2023 до договору від №6/21 від 17.02.2021р. про надання правничої допомоги, сторони погодили зміни до п.5.3 договору у наступній редакції: «клієнт сплачує адвокату суми гонорару на підставі виставлених рахунків та підписаних актів приймання - передачі робіт протягом одного місяця.» Також додатковою угодою доповнено п.5.7 договору про надання правової допомоги, наступним змістом: «адвокатом може бути відстрочено оплату послуг клієнтом заданим договором в межах розумного строку та враховуючи матеріальний стан клієнта. Про таку відстрочку та кінцеву дату погашення зобов`язання адвокат зазначає в рахунку на оплату послуг адвоката.» Також позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано суд рахунок на оплату №1 від 25.01.2023 на суму 10 000грн., акт наданих послуг №1 від 25.01.2023, квитанцію від 26.01.2023 на оплату послуг адвоката згідно договору №6/21 на суму 5000грн. Разом з тим, при огляді в судовому засіданні примірника додаткової угоди №1 від 25.01.2023, рахунку на оплату №1 від 25.01.2023 на суму 10 000грн. та акту наданих послуг №1 від 25.01.2023 встановлено, що такі містять лише відтворення підпису адвоката Синицької Н.П. за допомогою засобів механічного, комп`ютерного чи іншого копіювання. За вказаних обставин суд керується приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В матеріалах справи відсутні докази того, що вищевказані документи, а саме, додаткова угода №1 від 25.01.2023, рахунок на оплату №1 від 25.01.2023 та акт наданих послуг №1 від 25.01.2023 підписано адвокатом в один із способів та з дотриманням порядку, визначеного ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Також суду не надано доказів, що сторони договору про надання правової допомоги - адвокат Синицька Н.П. та Ломовцева А.В., дійшли письмової згоди про використання аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). За вказаних обставин суд не приймає до уваги надані позивачем примірники додаткової угоди №1 від 25.01.2023, рахунку на оплату №1 від 25.01.2023 на суму 10 000грн. та акту наданих послуг №1 від 25.01.2023. При цьому, слід врахувати надану позивачем квитанцію від 26.01.2023 на оплату послуг адвоката згідно договору №6/21 на суму 5000грн. На переконання суду, надані позивачем договір від №6/21 від 17.02.2021р. про надання правової допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.11.2021 та квитанція від 26.01.2023 на оплату послуг адвоката згідно договору №6/21 на суму 5000грн. підтверджують реальні витрати позивача на правову допомогу у справі №296/9936/21, які є співмірними зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою. Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено частково - 96,38 % від заявленої до стягнення з відповідача суми, суд приходить до переконання про часткове відшкодування реально понесених позивачем витрат на правову допомогу - 4819грн.

Outcome: partial