Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати винним АТ «ОГС «Харківміськгаз» у заподіянні позивачеві матеріальних збитків і моральної шкоди; стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 2712,00 гривень; стягнути 50 000,00 гривень моральної шкоди; та визнати недійсним договір розподілу природного газу, запропонованого АТ «ОГС «Харківміськгаз». Після уточнення позовних вимог 08 лютого 2023 року, позивач просив визнати АТ «ОГС «Харківміськгаз» винним у заподіянні позивачеві моральної шкоди, та стягнути з відповідача на його користь суму завданої моральної шкоди у розмірі 50 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що у 2019 році він звертався до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом, в якому просив визнати неправомірними дії АТ «ОГС «Харківміськгаз» по нарахуванню об`ємів спожитого газу за методикою Тимчасового положення від 16.05.2002 та такими, що завдали йому як споживачу матеріальних збитків та моральної шкоди; зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» відшкодувати позивачу завдані збитки в розмірі 1195,52 грн.; зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» встановити [PERSON] індивідуальний лічильник газу за адресою: [ADDRESS] , за рахунок власних коштів; зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» здійснювати нарахування об`ємів спожитого газу для осіб, що не мають індивідуального лічильника, до моменту його встановлення, за затвердженими Урядом України нормами споживання; визнати несправедливою та недійсною умову Договору, а саме п.п. 5.5 абзац 5, запропонованого АТ «ОГС «Харківміськгаз» для споживачів послуги з газопостачання, та вилучити її з тексту Договору. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року позовні вимоги задоволено частково, та зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» встановити за рахунок власних коштів індивідуальний лічильник газу споживачу за адресою: [ADDRESS] ; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Так, позивач вважає, що Оператор, який встановив загальнобудинковий лічильник 01.10.2017 року, як до цієї дати, так і після, неправомірно здійснював нарахування обсягів споживання газу на власний розсуд, у зв`язку із чим, було порушено право позивача на встановлення індивідуального лічильника та право на отримання послуги за нормами споживання, що завдало йому моральної шкоди. До суду надійшов відзив АТ «ОГЗ «Харківміськгаз», в якому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року № 641/3313/19, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 30.12.2020 року, позов [PERSON] задоволено частково в частині встановлення індивідуального лічильника, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Та зауважив, що на виконання рішення суду, відповідачем 10 серпня 2021 року встановлено позивачу індивідуальний лічильник. Крім того, зазначив, що за касаційною скаргою відповідача, ухвалою Верховного Суду від 15.04.2021 року по справі № 641/3313/19 відкрито касаційне провадження. У відповіді на відзив від 31.01.2022 року позивач наголосив, що вважає дії АТ «ОГС «Харківміськгаз» неправомірними, та такими, що порушують права позивача як споживача. У судовому засіданні 08 лютого 2023 року позивач [PERSON] зазначив що відмовляється від первісних позовних вимог в частині визнання винним АТ «ОГС «Харківміськгаз» у заподіянні позивачеві матеріальних збитків, стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 2712,00 гривень, та визнанні недійсним договору розподілу природного газу, запропонованого АТ «ОГС «Харківміськгаз», та підтримав уточнені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ «ОГЗ «Харківміськгаз» Зубрич Д.О. у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, та зазначив, що підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача немає, оскільки судами не встановлена вина відповідача у її заподіянні, та відсутній причинний зв`язок між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача. Та вказав, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральних та фізичних страждань. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, дійшов наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно з Договором № 6/7 розподілу природного газу від16.07.2019 року та заяви-приєднання до умов договору, позивач є споживачем природного газу, а відповідач - оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням (а.с. 12-17). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року у справі № 641/3313/19 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання частково недійсним договору, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, та зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» встановити за рахунок власних коштів індивідуальний лічильник газу споживачу за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позовних вимог, а саме: про визнання неправомірними дії АТ «ОГС «Харківміськгаз» по нарахуванню об`ємів спожитого газу за методикою Тимчасового положення від 16.05.2002 та такими, що завдали позивачу як споживачу матеріальних збитків та моральної шкоди; зобов`язання АТ «ОГС «Харківміськгаз» відшкодувати позивачу завдані збитки в розмірі 1195,52 грн.; зобов`язання АТ «ОГС «Харківміськгаз» здійснювати нарахування об`ємів спожитого газу для осіб, що не мають індивідуального лічильника, до моменту його встановлення, за затвердженими Урядом України нормами споживання; визнання несправедливою та недійсною умову Договору, а саме п.п. 5.5 абзац 5, запропонованого АТ «ОГС «Харківміськгаз» для споживачів послуги з газопостачання, та вилученні її з тексту Договору відмовлено (а.с. 30-33). Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» залишено без задоволення, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року залишено без змін. Так, судами не встановлено в діях АТ «ОГС «Харківміськгаз» порушення прав позивача [PERSON] як споживача послуг з газопостачання, тобто не встановлена неправомірність дій відповідача. Позивач обґрунтовує позовні вимоги, посилаючись на\~Закон України «Про захист прав споживачів». Згідно з частиною першою\~статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів»\~держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди. Згідно з ч.ч.1-2\~статті 23 ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали. Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, яка у цій справі є похідною від вимоги про захист прав позивача як споживача, не підлягає задоволенню, оскільки судами вже відмовлено в задоволенні вимоги про захист прав споживача, та не встановлено порушення відповідачем прав позивача як споживача послуг з газопостачання, тому відсутні підстави, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 23, 1167 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди, та не встановлена вина відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові № 209/104/20 від 14.12.2022 року. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~про відмову\~в задоволенні\~позовних вимог\~ [PERSON] \~про стягнення\~з АТ «ОГЗ «Харківміськгаз» моральної шкоди. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed