Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно виконавчого листа №2-217, виданого Глобинським районним судом 13.03.2010 року, з нього стягують на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2009 року. Зазначив, що на даний час у нього змінився сімейний стан. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб від 31.10.2015 року він одружився з [PERSON] та [INFO] у нього народилась донька [PERSON] . Зауважив, що він мешкає разом з донькою і вона перебуває на його утриманні та вихованні. Враховуючи викладене, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки за виконавчим листом №2-217, виданим Глобинським районним судом Полтавської області 13.03.2010 року, з частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надала. Враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копій постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№19122983 від 14.04.2010 року, постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №19122983 від 12.08.2022 року та довідки Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №192346/17.3-34 від 22.12.2022 року вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП№ 19122983 з виконання виконавчого листа №2-217, виданого 13.03.2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 27.10.2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6, 10-13). [PERSON] та [PERSON] з 31.10.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №176. Від шлюбу мають неповнолітню доньку- [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). З довідки про склад сім`ї та або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №02-01/17152 від 19.12.2022 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дочка [PERSON] ), [PERSON] (дочка [PERSON] ) та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»- розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. \~ \~ \~ \~Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на зміну матеріального та сімейного стану, а саме перебування на його утриманні ще одної неповнолітньої доньки. Позивач за рішенням суду щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2009 року та до досягнення дитиною повноліття. З часу стягнення аліментів змінився сімейний та матеріальний стан позивача, а саме в нього народилася та перебуває на утриманні інша дитина [PERSON] , [INFO] . Суд враховує потреби та інтереси дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі викладеного і

Outcome: approved