Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи: Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про встановлення постійного земельного сервітуту. Позовні вимоги (уточнені) мотивує тим, що вона являється власником дворогосподарства, що розташоване в [ADDRESS] , орієнтовною площею 0.10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В даному дворогосподарстві вона проживала зі своїм чоловіком. Після смерті чоловіка залишилася проживати в даному будинку та є єдиною власницею даного дворогосподарства. З урахуванням місця розташування земельної ділянки, доступ до неї з дороги загального користування можливий виключно через земельну ділянку відповідача. Під`їзд та прохід до даного дворогосподарства з вул. Шевченка проходить через земельну ділянку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. У зв`язку з тим, що ані проходу, ані проїзду до свогодворогосподарства вона немає, окрім як через земельну ділянку, яка належить іншому власнику, вона позбавлена права безперешкодного користування та розпорядження своїм майном. З метою вирішення даного питання вона зверталася до старости Тернівського старостинського округу № 4. В результаті розгляду даної заяви було направлено комісію з питання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища села Нересниця з метою обстеження та прийняття рішення. Протоколом комісії з питання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Нересницької сільської ради встановлено, що під`їзд до її дворогосподарства, що розташоване в [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, приватизовано [PERSON] , жителькою [ADDRESS] . Комісія запропонувала їй для вирішення даного питання звернутися в суд. Для того, щоб вона могла безперешкодно користуватися своєю земельною ділянкою та мала безперешкодний прохід та проїзд необхідно встановити земельний сервітут на земельну ділянку яка належить [PERSON] на праві приватної власності, кадастровий номер 2124487400:04:003:0019, загальна площа якої 0,1995 га і розташована в [ADDRESS] . Проте відповідач створює їй перешкоди у проході та проїзді через земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності. Просить встановити на її користь постійний земельний сервітут, який полягає у праві проходу та проїзду на автомобільному транспорті, по земельній ділянці з кадастровим номером 2124487400:04:003:0019, загальна площа якої 0,1995 га і розташована в [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , зі сторони [ADDRESS] , по правому боці земельної ділянки, розмірами: шириною 4,07 м., довжиною 34,5 метрів, яка простягається від [ADDRESS] до земельної ділянки [PERSON] ; встановити, що земельний сервітут має поширюватись на частину земельної ділянки, зазначеної у плані частини земельної ділянки, на яку пропонується поширити право земельного сервітуту. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача адвокат Поковба Т.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник головного управління Держгеокадастру у Закарпатській областів судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2022 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про встановлення постійного земельного сервітуту, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року підготовче провадження по даній справі закрито, і справа призначена для розгляду по суті. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно виписки з погосподарської книги № 16, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1990 році. Загальна площа земельної ділянки, яка прилягає до нього, становить 0,16 га (а.с. 14). Із викопіювання з кадастрової карти в [ADDRESS] , відомо, що до житлового будинку [PERSON] не має під`їзної дороги (а.с. 11, 12). Згідно схеми\~розташування земельної\~ділянки,\~на якій\~розташований будинок\~ [ADDRESS] ,\~під`їзд\~до даного\~будинку можливий\~з сторони\~ [ADDRESS] ,\~через земельну\~ділянку,\~кадастровий номер\~2124487400:04:003:0019, що належить [PERSON] , шляхом облаштування дороги розмірами: шириною 4,07 м., довжиною 34,5 метрів (а.с. 12). Із протоколу № 4 комісії з питання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Нересницької сільської ради відомо, що під`їзд до дворогосподарства [PERSON] , що розташоване в [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, приватизовано [PERSON] , жителькою [ADDRESS] (а.с. 9). V. Оцінка Суду. Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Частина 1 ст. 402 ЦК України передбачає можливість встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Частина 1 ст. 404 ЦК України встановлює способи встановлення, в тому числі, можливостей земельного сервітуту, серед яких: право проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.Крім того, за приписами ч.2 ст. 404 ЦК України, особа має право вимагати встановлення земельного сервітуту не лише від власника іншої земельної ділянки, а й від володільця. Відповідно до вимог ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені\~статтею 98\~цього Кодексу; в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків; з) інші земельні сервітути. Відповідно доч.ч.1, 2 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Згідно ст. 101 ЗК України, дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут може переходити до інших осіб разом з об`єктом, для розміщення якого він встановлений, або у випадках, визначених пунктами "а", "б", "г", "ґ", "д", "е"\~статті 99\~цього Кодексу, у разі переходу права власності, користування земельною ділянкою, для доступу, обслуговування та провадження іншої діяльності, щодо якої він був встановлений. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту. За змістом ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно п. 22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7 види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що повноцінно використовувати житловий будинок [ADDRESS] , що належить позивачу, неможливо без встановлення сервітуту, так як доступ (прохід та проїзд автомобільним транспортом) до нього можливий лише через земельну ділянку, яка перебуває у власності відповідача; остання перешкоджає проходу до житлового будинку та проїзду позивача автомобільним транспортом, а тому позовні вимоги слід задовольнити та встановити постійний земельний сервітут для проходу та проїзду автомобільним транспортом до житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , через земельну ділянку з кадастровим номером 2124487400:04:003:0019, яка розташована в [ADDRESS] , і належить [PERSON] , зі сторони [ADDRESS] , по правому боці земельної ділянки, розмірами: шириною 4,07 м., довжиною 34,5 м., яка починається від [ADDRESS] до земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 992 гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Outcome: approved