Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] у місті Херсоні, Херсонська область, Україна, причина смерті - церебральний атеросклероз. Свої вимоги мотивовано тим, що [INFO] у м. Херсоні померла [PERSON] , [INFO] . "Сімферопольським районним відділом РАЦСу" "Республіки Крим" видано свідоцтво про смерть від 11.10.2022 року. При цьому, було відібрано оригінал лікарського свідоцтва про смерть №197 від 13.09.2022 року та паспорт громадянина України. У зв`язку з чим, провести державну реєстрацію смерті [PERSON] є неможливим і заявник змушений звертатись до суду. 17.02.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити заяву та справу слухати без його участі. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану (Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022). В подальшому воєнний стан продовжено Указами Президента України №133/2022, №259/2022, №341/2022. Воєнний стан на даний час триває. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №197 від 13.09.2022 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] внаслідок церебрального атеросклерозу. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник не може зареєструвати смерть [PERSON] для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах, в тому числі встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved