Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 66\~462,20 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що сторони перебували у шлюбі, в якому в них народився спільний син. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а рішенням суду від 22.06.2018р. відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2018р. до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів станом на 01.07.2022р. за ним виникла заборгованість в розмірі 117\~124,36 грн. У зв`язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2020р. по 30.06.2022р. в сумі 66\~462,20 грн. Письмовий відзив відповідача проти позову до суду не надходив. Ухвалою суду від 19.08.2022р. відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09.11.2022р. від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме на суму 30\~000 грн. При цьому пояснив, що його фінансовий стан не дозволяє сплатити той розмір неустойки про який просить позивачка. Тому просив зменшити розмір неустойки до 30\~000 грн. Представник третьої особи Дьо Л.С., яка діє на підставі довіреності від 26.07.2022р., в судовому засіданні зазначила, що вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Також пояснила, що в зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання сина в нього станом на 01.07.2022 року утворилася заборгованість в розмірі 117\~124 грн. 36 коп., що відображено в довідці-розрахунку заборгованості від 01.08.2022 року. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1991р., який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2013р. №711/473/13-ц. 25.03.2013р. Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі №2314/9587/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , - в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 03 грудня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. 22.06.2018р. Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі №711/2013/18, яким змінено спосіб та розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та визначено стягувати аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Зазначене рішення суду набрало законної сили 30.07.2018р. Відомості про судові рішення та набрання ними законної сили доступні у вільному доступі на порталі Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua), а тому в контексті положень ст.82 ЦПК України обставини, які встановлені такими судовими рішеннями, не підлягають доказуванню. На виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2018р. у справі №711/2013/18 судом видано виконавчий лист від 01.10.2018р., на підставі якого 05.10.2018р. державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження №57357372 /а.с. 12/. Згідно довідки-розрахунку від 01.08.2022р. №34404, складеній головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С., заборгованість по сплаті аліментів на виконання виконавчого листа №711/2013/18 від 01.10.2018р. станом на 01.07.2022р. становить 117\~124,36 грн. /а.с. 13-16/. Аналіз змісту такої довідки-розрахунку свідчить, що заборгованість по щомісячних аліментних платежах за період жовтень 2020 червень 2022 року обчислена в частці від ставки середньої заробітної плати працівника у відповідній місцевості. Згідно довідки про доходи від 08.09.2022р. №1050, виданої КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», відповідач в період з 01.03.2022р. по 31.08.2022р. працював за основною формою працевлаштування на посаді водія та йому було нараховано заробітну плату на загальну суму 62\~077,67 грн. /а.с. 70/. Оскільки законом передбачено нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів, то звертаючись до суду в позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача таку неустойку обчислену за період з 01.04.2020р. по 30.06.2022р. включно в сумі 66\~462,20 грн. Таким чином, між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу виконання обов`язку із сплати аліментів на утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. По обставинах спірних правовідносин судом встановлено, що відповідач періодично допускав прострочення виконання свого обов`язку зі сплати аліментів, внаслідок чого за період з 01.08.2018р. по 30.06.2022р. утворилась заборгованість загальною сумою 117\~124,36 грн., частина з якої в розмірі 38705,36 грн. утворилась до 01.08.2018р. При цьому загальний розмір нарахованих аліментів за період з 01.08.2018р. по 30.06.2022р. складає 102\~415 грн., а сплачених відповідачем 23\~996 грн. В позовній заяві позивачка вимагає стягнути з відповідача неустойку, що обчислена за період з 01.04.2020р. по 30.06.2022р., наводячи свій розрахунок, аналіз якого свідчить, що позивачка здійснила обчислення розміру неустойки шляхом нарахування ставки пені на розмір щомісячних платежів по аліментам за кожен місяць окремо, обмежуючи відповідну суму пені за кожен місяць розміром щомісячного платежу. Зазначений метод обчислення пені відповідає положенням ч. 1 ст. 196 СК та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018р. у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019р. у справі № 333/6020/16-ц. До того ж такий метод обчислення пені частково узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 19.01.2022р. у справі №711/679/21, відповідно до якої: - при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць; - розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; - при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 ч. 1 ст. 196 СК слід керуватися тим, що таке формулювання означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. В цьому контексті слід звернути увагу, що в період часу з 01.03.2022р. по 30.06.2022р. відповідач мав офіційне працевлаштування та нарахування заробітної плати, а отже обчислення розміру щомісячних аліментних платежів мало здійснюватись із розміру щомісячних доходів відповідача, які згідно наданої відповідачем довідки у 2022 році мали наступні розміри: березень 9468,56 грн.; квітень 12507,55 грн.; травень 12046,04 грн.; червень 8268,34 грн. За таких обставин розмір аліментних платежів (1/4 частина доходів) в такі місяці виглядає наступним чином: березень 2367,14 грн.; квітень 3126,88 грн.; травень 3011,51 грн.; червень 2067,08 грн. Отже розмір пені за такі місяці буде меншим, ніж наведений в розрахунку позивачки, оскільки розмір аліментних платежів за такий період має бути меншим на 2844,39 грн. (3354,25*4 - (2367,14 грн. + 3126,88 грн. + 3011,51 грн. + 2067,08 грн.)). До того ж і загальний розмір заборгованості відповідача по аліментах з урахуванням зазначених сум складає не 117\~124,36грн, а 114\~279,97 грн. (117\~124,36 грн. - 2844,39 грн.). Разом з тим, враховуючи вищезазначені висновки щодо порядку обчислення пені слід зауважити, що неустойка по аліментним платежам має обмежуватись не розміром щомісячного платежу, а загальним розміром заборгованості, яка утворилась за платником аліментів за період часу, за який нарахована пеня. Арифметичний підсумок загальної суми заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.04.2020р. по 30.06.2022р. (з врахуванням відкорегованих судом розмірів аліментних платежів за період березень-червень 2022р.) свідчить, що її розмір складає 69676,11 грн. У свою чергу арифметичний підсумок обчисленої пені за період з 01.04.2020р. по 30.06.2022р., що наведений в позовній заяві, без обмежень відповідних розмірів щомісячним аліментним платежем, свідчить, що заявлена позивачкою до стягнення сума пені не перевищує загального розміру заборгованості відповідача по аліментах за такий період часу, а відтак заявлена сума пені узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 196 СК. Отже, беручи до уваги, що заявлена позивачкою сума неустойки не перевищує загальної суми заборгованості відповідача по сплаті аліментів, то враховуючи засади диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума неустойки в розмірі 66\~462,20 грн. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем допущено прострочення виконання його обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення, а поважних причин, які б давали підстави для звільнення його від відповідальності за таке прострочення судом не встановлено, то заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому суд звертає увагу, що доводи відповідача про необхідність застосування до позовних вимог строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК. Отже, до вимог, що випливають із сімейних відносин, зокрема зі ст. 196 СК, позовна давність не застосовується. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13.12.2019р. у справі №3752/10763/14-ц, від 16.03.2020р. у справі №316/639/18. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Судові витрати по справі складають із судового збору, який підлягає сплаті за позовом майнового характеру. Разом з тим, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати з оплати судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved