Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

17.11.2022 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просили визначити їм додатковий строк тривалістю в три місяця для подання до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] . За життя мати проживала в [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,0999 га, розташована по [ADDRESS] ; земельних ділянок площею 0,3050 га та 2 8287 га., розташованих на території Слобожанської (колишньої Комсомольської) селищної ради Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області. На день смерті матері позивачі не були зареєстровані разом із померлою та мешкали окремо один від одного. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі не мали можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Так, [PERSON] є військовослужбовцем Збройних сил України, а оскільки 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено, він проходив та наразі проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] , а відтак після поховання матері і до спливу шестимісячного терміну не мав можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. [PERSON] є багатодітною матір`ю, разом з дітьми була зареєстрована та проживала в смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області. В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 та введенням на території України воєнного стану, Новопокровська селищна територіальна громада ввійшла до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або таких що перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та за для безпеки життя дітей [PERSON] була вимушена переїхати з подальшим взяттям на облік, як внутрішньо переміщених осіб в с. МикільськеНаДніпрі Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де фактично мешкає по [ADDRESS] . Оскільки всі документи, що стосувалися права власності спадкового майна та оригінал Свідоцтва про смерть матері знаходилися у брата [PERSON] [PERSON] який перебував та перебуває на військовій службі, остання не мала можливості отримати їх у інший спосіб, а відтак і не мала належного документального підтвердження обставин для звернення до нотаріуса з заявою по прийняття спадщини. Крім того, позивачі зазначають, що після смерті [INFO] матері [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали усну домовленість про те, що з заявами про прийняття спадщини вони будуть звертатися до нотаріуса разом. Можливість звернутися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини піся смерті матері виявилася лише 03.11.2022, однак, приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини сплив та винесено відповідну постанову. Враховуючи вищевикладене позивачі звернулися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2022 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.12.2022 задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 17.01.2023. 17.01.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з ненадходженням витребовуваної інформації. 15.02.2023 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в позові просили проводити розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі. Від голови Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Діхтяра Д.М. до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої останній просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника селищної ради, при прийнятті рішення по справі покладався на розсуд суду. Відповідно до частини 3\~статті 211\~Цивільного процесуального\~кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] копія Свідоцтва про народження від 10.12.1980, актовий запис № 213, копія Свідоцтва про народження виданого 05.01.1987, актовий запис № 6 (а.с. 21, 22). [INFO] [PERSON] , [INFO] померла копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 793 (а.с. 20). З копії Свідоцтва про право на спадщину, серії [NUMBER] від 29.05.2008, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Головіною Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 2-795, копії Свідоцтва про право на спадщину, серії [NUMBER] від 29.05.2008, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Головіною Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 2-799, копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 19270084, копії технічного паспорту а житловий будинок [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 195, реєстровий № Р 3; копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 970366; копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 502269, копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯУ № 502270 вбачається, що [PERSON] за життя була власницею житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,0999 га з кадастровим номером 6321755603:00:000:0025 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,3050 га з кадастровим номером: 6321755600:02:003:0583 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Слобожанської (колишньої Комсомольської) селищної ради Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області; земельної ділянки площею 2,9287 га з кадастровим номером: 6321755600:02:003:0874 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Слобожанської (колишньої Комсомольської) селищної ради Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області ( а.с. 24-32). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Сапко І.М. на виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 29 грудня 2022 року, після смерті [INFO] [PERSON] до приватного нотаріуса Сапко І.М. з заявою про прийняття спадщини 03.11.2022 звернулися [PERSON] та [PERSON] , інші відомості про осіб, які зверталися з заявами про прийняття або про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] відсутні, спадкова справа не заводилася (а.с. 61). Заява про прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON] до приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Харківської області Сапко І.М. надійшла 03.11.2022, тобто після строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим приватним нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 23, 61). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220-1221, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачі, після смерті матері, звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 25 квітня 2022 року. Разом з тим Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, було продовжено до 19 лютого 2023 року. Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Так, з урахуванням викладеного, строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] сплинув 25.08.2022. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище [PERSON] та [PERSON] зверталися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а отже, здійснили всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати свідоцтво про право на спадщину проте, позивачі пропустили строк звернення до нотаріуса. Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). Позивачами [PERSON] та [PERSON] надано суду належні та допустимі докази підтвердження факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд зазначає, що позивачі в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, з огляду на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений, позивач [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних силах України, а позивач [PERSON] задля безпеки життя своїх дітей змушена були виїхати з території місця проживання та реєстрації, яка відповідно до Переліку розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або таких, що перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), позивачі вчасно не звернулися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з об`єктивними обставинами, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачами суд визнає поважним та вважає за необхідне визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном три місяці після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved