Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в грудні 2022 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 13.11.2007 року він з відповідачем зареєструвала шлюб. Від вказаного шлюбу у них одна малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя, сварки та непорозуміння. На даний час сторони не проживають разом з 2017 року, шлюбних стосунків не підтримують, наразі позивач проживає з іншою жінкою, з якою хоче одружитись. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 26.12.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін В судове засідання позивач та його представник не з`явились, у позовній заяві [PERSON] просив справу розглядати без їх присутності. Відповідачка в судове засідання також надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання проведено без присутності сторін, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.2). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народилась донька - [PERSON] . І згідно Розрахунку заборгованості по аліментам, позивач не сплачує аліменти на утримання доньки, і станом на 01.01.2023 року має значну заборгованість ( а.с.21-22). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, не проживають разом. Подальше збереження шлюбу буде суперечити волі сторін. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved