Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором, що утворилася за період з 24.11.2019 по 20.09.2022, в розмірі 1695,56 доларів США у вигляді 3% річних на підставі\~ст. 625 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2007 між банком та відповідачем укладено кредитний договір №VIKWGK00001598, за умовами якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 28771 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. 30.10.2019 за заявою банку приватним нотаріусом винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача за період з 24.11.2019 по 20.09.2022 утворилась заборгованість у розмірі 1695,56 доларів США 3% річних від простроченої суми. За змістом п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Частиною 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідачем, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернулося повідомлення з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, відзиву до суду не подано. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 28.08.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №VIKWGK00001598, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1695,56 доларів США, з яких 25000 доларів США\~на придбання житла та 3771 доларів США\~на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту. Кредит надано на строк до 26.08.2022 включно (п.7.1 Договору). Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідач вимоги за кредитним договором не виконав, у звязку з чим банк звернувся із заявою до приватного нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно. 30.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар\~І.М. вчинено виконавчий напис №3122, відповідно до якого звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №VIKWGK00001598, посвідченого 28.08.2007 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу, за реєстровим №2061, передане в іпотеку АТ КБ\~«Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом 20009,06 доларів США, заборгованість за відсотками 17215,75 доларів США, комісія 3107,53 доларів США, пеня 39717,41 доларів США, що всього становить 80049,75 доларів США, що за курсом НБУ на 12.08.2019 (1 долар США дорівнює 25,090813 грн.) становить 2008513,31 грн., а також витрати, пов`язані із вчинення виконавчого напису 3500 грн., а всього 2012013,31 грн. Строк, за який проводиться стягнення, а саме з 28.08.2007 по 12.08.2019. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту), в тому числі залишком простроченої заборгованості за наданим кредитом, за договором №VIKWGK00001598 від 28.08.2007 станом на 20.09.2022 становить 20009,06 доларів США. У звязку з цим, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на власну користь 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобовязання за період з 24.11.2019 по 20.09.2022, а саме в розмірі 1695,56 доларів США. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді нарахування 3 % річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання в силу прямої дії ч. 2 ст. 625 ЦК України. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної в постанові від 08.11.2019 у справі за № 127/15672/16-ц зазначено, що зобовязання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобовязання, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.\~625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зважаючи на вказане, суд звертає увагу на те, що позивач має право предявити до відповідача вимогу про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості, проте обмежений останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. АТ КБ «ПриватБанк» засобами звязку «ТЕКС Україна» звернулось до суду 08.11.2022, однак вимогу про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості заявлено з 24.11.2019 до 20.09.2022 включно. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд погоджується з розрахунком 3 % річних від простроченої суми наданим позивачем та враховуючи те, що валютою кредитування [PERSON] за договором №VIKWGK00001598 від 28.08.2007\~є долари США, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобовязання за період з 24.11.2019 до 20.09.2022 у розмірі 1695,56 доларів США. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2481 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved