Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.06.2016 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та рішення Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2016 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.06.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.06.2016 року з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , починаючи з 23.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 05.10.2015 року. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2016 року змінено рішення суду від 25.12.22015 року. Зменшено розмір стягуваних аліментів до 1000 грн. Позивач зазначила, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вказала, що відповідач наразі сплачує на двох дітей аліменти у розмірі 1500 грн. , що є менше встановленого чинним законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дітей, та які не задовольняють потреби дітей та не забезпечують дітям гідні умови життя. У зв`язку з війною позивач з дітьми була вимушена виїхати за кордон, а саме до Польщі. Жодних виплат з України не отримує, трудовий договір за місцем її роботи припинений, заробітна плата не виплачується. Вважає, що у зв`язку із зміною матеріального становищу не має матеріальної можливості на утримання дітей та потребує у додатковому забезпечення відповідачем своїх дітей заради їх безпеки та розвитку. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, отримує дохід. Зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів. У зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.09.2022 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 04.07.2021 року, на яку посилається позивач, підтверджує тільки той факт, що на момент її формування нарахування заробітної плати за офіційним місцем працевлаштування в України позивачу не здійснюється. З довідки неможливо встановити за який період такі відрахування не здійснюються, протягом якого періоду вони здійснювались раніше, а потім припинились, у зв`язку з припиненням трудових відносин. Цей документ не підтверджує саме зміну матеріального стану на який посилається позивач. Факт виїзду до Республіки Польці сам по собі не свідчить про зміну матеріального стану позивача. Вважає, що доказів на підтвердження факту зміни матеріального стану позивача у бік погіршення, позивачем не надано, що є підставою для залишення позову без задоволення. Зазначила, що відповідач щомісячно перераховує на рахунок позивача аліменти. Вказала, що відповідач наразі постійно не працевлаштований, офіційного доходу не має. В позовній заяві не наведено жодного обґрунтування збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 2500 грн. на одну дитину. Не надано доказів на підтвердження будь яких особливих потреб доньок, або доказів понесення додаткових витрат на утримання дітей, що могло би бути підставою для включення розміру таких витрат у аліментні зобов`язання відповідача. Відповідач наразі не має змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж встановлений судом раніше. Перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, втратив роботу, постійно не працевлаштований, зрідка має тимчасову роботу, за яку отримує мінімальні суми оплати праці. Крім того, на утриманні відповідача перебуває мати, яка є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію. Мати має велику кількість захворювань, тому потребує постійних матеріальних витрат на ліки. Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи викладені в відзиві на позов є абсолютно безпідставними та такими, що умисно спрямовані на уникнення відповідачем свого прямого обов`язку щодо утримання та забезпечення власних дітей. Вважає, що довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу прямо доводить факт відсутності будь-яких нарахувань заробітної плати позивачу. Зазначила, що факт зміни у позивача матеріального стану підтверджується довідкою про доходи №01-27/346-22 від 21.07.2022 року, з якої вбачається, що позивач не отримує заробітну плату. За кордоном позивач не працює, витрат на харчування, одяг, ліки для дітей там набагато більше. Відповідач наразі не виплачує навіть ті аліменти, які повинен сплачувати, остання виплата здійснена у січні 2022 року. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, має доходи. Тому вважає, що достатнім та необхідним розміром аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей має бути 5000 грн. З заперечень на відповідь на відзив наданих представником відповідача вбачається, що вона не погоджується з викладеними у відповіді на відзив аргументами і обставинами, а розмір позовних вимог є необґрунтованим та безпідставним. Відповідач щомісячно виконує свій обов`язок по утриманню дітей в повному обсязі. Вважає, що відповідач ніяким чином не ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дітей і не відмовляється від цього. Вважає, що відповідачем не наведено жодного обґрунтування збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 2500 грн. Позивачем не надано доказів на підтвердження будь-яких особливих потреб доньок, або доказів понесення додаткових витрат на утримання дітей, що могли би бути підставою для включення розміру таких витрат на утримання дітей. Сума є випадковою, нічим не обґрунтованою, яка ставить відповідача у вкрай скрутне матеріальне становище, є значно більшою за мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дітей. Відповідач наразі, у зв`язку з воєнним станом, перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, втратив роботу, постійно не працевлаштований, зрідка має тимчасову роботу, за яку отримує мінімальні суми оплати. Має на утриманні мати, яка є пенсіонеркою, та потребує витрат на ліки. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.06.2016 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05 жовтня 2015 року. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року рішення змінено та зменшено розмір аліментів з 3000,00 грн. до 1000,00 грн. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року зменшено розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1000 грн. до 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року скасовано у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 31.01.2017 року, залишено без змін. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн., щомісячно починаючи з 23 березня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Діти проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно довідки про відсутність індивідуальних доходів від 04.07.2022 року вбачається, що стосовно [PERSON] відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід,грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування в реєстрі застрахованих осіб відсутні. З довідки про доходи від 21.07.2022 року №01-27/346-22 вбачається, що [PERSON] працює у комунальному закладі «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №411, вихователем. За період з січня 2022 по червень 2022 року загальна сума доходу становить 47330,33 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991\~Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позивач зазначає, що розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду є недостатнім для належного утримання дітей і задоволення їх потреб. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. \~Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на дітей станом на момент розгляду справи змінився мінімальний гарантований законом розмір аліментів на одну дитину та він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, розмір стягуваних аліментів, має бути мінімально достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, про неможливість сплати аліментів у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, у зв`язку з відсутністю заробітку, скрутним матеріальним становищем, суд відхиляє, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами. Доводи відповідача про наявність матері похилого віку та її потреб у постійному лікуванню, суд не приймає до уваги, оскільки мати є пенсіонеркою та отримує пенсію. Позивач, довела свої вимоги щодо необхідності збільшення розміру стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дітей. При таких\~обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який э працездатним, інших утриманців немає, та те, що обов`язок утримувати дытей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, виходячи із засад розумності, справедливості та враховуючи закріплений ст. 3 Конвенції про права дитини принцип пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них, суд вважає що є підстави для збільшення розміру аліментів з [PERSON] у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі\~ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.\~ На підставі викладеного і

Outcome: approved