Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

До Немирівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до Зарудинецької сільської ради Немирівського районну Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Немирівська державна нотаріальна контора, [PERSON] , в якому просить визначити додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] померла [INFO] . 20.01.1992 року вона склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу 1/2 частини всього майна, що їй належить на день смерті і на що за законом матиме право. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: Земельна ділянка, площею 2,0600га, кадастровий номер 0523083400:01:001:0136, розташована на території Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Земельна ділянка, площею 0,6065га, розташована на території села Йосипенки Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою [ADDRESS] Позивач зазначив, що іншим спадкоємцем є його брат - [PERSON] . Після звернення до Державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори, [PERSON] було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивач зазначив, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки він знаходився в пригніченому стані та отримав глибокі моральні та душевні страждання в зв`язку з втратою близької людини - матері [PERSON] , а також тривалий час він знаходився на лікуванні. Крім того, починаючи з 5:30 годин 24 лютого 2022 року було введено воєнного стану в Україні, що також суттєво вплинуло на нього. Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Згідно з указом, воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства. Станом на сьогодні дію воєнного стан продовжено. Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За змістом вказаного офіційного листа № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. ТПП на підставі ст.ст. 14, 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Позивач також посилається на тривале лікування та воєнні дії в країні, які на державному рівні визнано форс-мажорною обставиною, вказують на поважність причин пропуску встановленого строку для подання заяви на прийняття спадщини. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.08.2022 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Проценко Ю.Л. про заміну відповідача та замінено відповідача Зарудинецьку сільську раду Немирівського району Вінницької області на належного відповідача - Немирівську міську раду Вінницького району Вінницької області. Ухвалою суду від 31.10.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Немирівської державної нотаріальної контори не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 20.01.1992 [PERSON] був складений заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Зарудинецької сільської Ради народних депутатів Немирівського району Вінницької області, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона законом матиме право, заповіла: частину [PERSON] , частину [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області №103 від 30.03.2021 після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Спадкоємцями за заповітом є : син - [PERSON] та син - [PERSON] . На момент відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , де була зареєстрована померла [PERSON] , будь-які інші особи зареєстровані не були. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №029296, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №269 від 25.11.2004, [PERSON] на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 13.07.2004 р. за № 248 є власником земельної ділянки площею 2,0800 га, яка розташована на території Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер 0523083400:01:001:0138. З роз`яснення державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. встановлено, що [PERSON] заява про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , не подавалась, з спадкоємцем не проживав, тому спадщину у встановлений законодавством строк він не прийняв. Для заведення спадкової справи необхідно надати рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Також, до матеріалів справи позивачем додано медичні документи на підтвердження його стану здоров`я, а саме: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ВОКЛ ім. М.І.Пирогова від 13.03.2018 про те, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 27.02.2018 по 13.03.2018; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Немирівської ЦРЛ №5010 від 08.10.2018 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 25.09.2018 по 08.10.2018; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Немирівської ЦРЛ №2032 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 22.04.2019 по 02.05.2019; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Немирівської ЦРЛ №4787 від 11.10.2019 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 01.10.2019 по 11.10.2019; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Немирівської ЦРЛ №5010 від 08.10.2018 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 25.09.2018 по 08.10.2018; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Немирівська ЦРЛ» 3574 від 05.10.2020 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 25.09.2020 по 05.10.2020; звіт про проведення моніторингу Немирівською ЦРЛ 04.03.2021; протокол ехокардіографічного дослідження КНП «Немирівська міська лікарня» від 10.03.2021; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Немирівська ЦРЛ» 876 від 15.03.2021 про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в період з 04.03.2021 по 15.03.2021; довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №697809 від 13.05.2021; індивідуальну програму реабілітації інваліда №335 від 20.05.2021. Згідно офіційного листа ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною другою та третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналізуючи практику Верховного Суду, останній зазначає, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними не переборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Згадана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду висвітлена 11 листопада 2020 року в справі №750/262/20, провадження №61-14038ск20. Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . На момент відкриття спадщини позивач з спадкодавицею постійно не проживав, тому повинен був подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини в 6-місячний строк, тобто до 12.04.2019. Причинами пропуску вказаного строку позивач зазначив пригнічений стан у зв`язку із втратою близької людини - матері, його перебування на лікуванні та введення з 24.02.2022 воєнного стану в Україні. Суд не визнає зазначені позивачем причини поважними, враховуючи наступне. Факт втрати близької людини завжди супроводжується стресом і глибокими душевними стражданнями. Утім, тяжкий моральний та психологічний стан не виключає необхідності вчинення спадкоємцями юридично значимих дій, спрямованих на прийняття спадщини, протягом визначеного законом строку. У своїй постанові від 20.01.2021 у справі № 752/11156/18-ц ВС зазначив, що глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей і законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, враховував морально-психологічну сторону прийняття спадщини. В свою чергу, позивач посилається і на те, що в даний період він лікувався. Судом встановлено, хоч позивач і має хворобливий стан здоров`я, однак в період з 12.10.2018 по 12.04.1019 він на лікуванні не перебував. Також суд зазначає, що воєнний стан в Україні введено з 24.02.2022, що є поза строком для прийняття спадщини позивачем. Також суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у справі (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018) - лише незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути підставою для задоволення таких вимог, а в даному випадку такий часовий проміжок є значним, а саме : понад один рік та десять місяців (не враховуючи періоду з початку введення воєнного стану). Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин щодо пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надав. Отже, суд вважає, що у позивача було достатньо часу та можливості для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому наведені у позові представником позивача причини пропуску строку (хвороба позивача та воєнний стан) на час, на який припадала необхідність прийняття спадщини, не існували, а решта - не були пов`язані з об`єктивними та непереборними обставинами, які завадили позивачу в установлений законом строк прийняти спадщину, тому не є поважними, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed