Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за ним право власності на 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , становила ; визначити, що його частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , становить ; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] ,у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку [ADDRESS] . Рішенням Виконкому Павлоградської міської ради було змінено поштову адресу вказаного домоволодіння на адресу: [ADDRESS] . У подальшому назву провулку [PERSON] було змінено на [PERSON] . Позивач та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Проте у встановленому порядку [PERSON] не здійснив введення будинку в експлуатацію, у зв`язку з чим державним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно. Після смерті [PERSON] позивач та [PERSON] набули право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] , 01 жовтня 2022 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А. позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] у місті Митіщі Московської області Російської Федерації, та нотаріусу не було надано копії спадкової справи, заведеної за місцем смерті [PERSON] , а також (у разі наявності) копії заповіту, посвідченого від імені померлої, та інформації, щодо наявності арешту або заборони відчуження на майно померлої. У зв`язку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлих батька та матері, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] , який [PERSON] доводився чоловіком, а позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] - рідним батьком, що підтверджується свідоцтвами про народження, про одруження та свідоцтвом про смерть. Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 15.03.1984 р. [PERSON] було надано земельну ділянку по [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку. На підставі вказаного рішення між Виконкомом Павлоградської міської ради та [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, згідно якого [PERSON] зобов`язався на земельній ділянці, розташованій за вищевказаною адресою, збудувати житловий будинок. Вказаний договір було посвідчено нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 11 квітня 1984 року. Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради №907 від 02.11.2011 року було змінено поштову адресу домоволодінню, яке розташована по [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] . За життя [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку [ADDRESS] , проте, у встановленому порядку не здійснив введення будинку в експлуатацію. 22 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів житловий будинок. Як вбачаєтьсяз копіїспадкової справи№ 708,заведеної 22.08.2007року ПершоюПавлоградською державноюнотаріальною конторою,після померлого [INFO] [PERSON] спадкову справузаведено напідставі заявпро прийняттяспадщини від синапомерлого - [PERSON] тадружини померлого- [PERSON] .Із заявоюпро відмовувід спадщинизвернувся синпомерлого [PERSON] на користьматері,дружини померлого- [PERSON] .Свідоцтво проправо наспадщину не видавалося. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до технічної документації, виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] за життя, у 1988 році, збудував житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 197,3 кв.м, житловою площею 64,2 кв.м, однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встиг. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлого [INFO] [PERSON] , якому належав житловий будинок [ADDRESS] , а саме: [PERSON] має право на спадщину, яка складається з 1/3 частини зазначеного житлового будинку, а [PERSON] на 2/3 частини (1/3 частина + 1/3 частина, від якої відмовився [PERSON] ). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданого 09.01.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Дмитренко С.В., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно спадкової справи № 118/2016, заведеної Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на користь позивача, надавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] , 01 жовтня 2022 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А. позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] у місті Митіщі Московської області Російської Федерації, та нотаріусу не було надано копії спадкової справи, заведеної за місцем смерті [PERSON] , а також (у разі наявності) копії заповіту, посвідченого від імені померлої, та інформації, щодо наявності арешту або заборони відчуження на майно померлої. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини 1статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно достатті 1225 ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктами 5, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Відповідно до вимог частин 1 та 2статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частина 1 статті 86 ЗК України визначає, що земельна ділянка може знаходитися у спільній власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно достатті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно достатті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласникамиправо спільної сумісної власності на нього припиняється. Частина 5ст. 89 ЗК Українивказує на те, що при визначенні розміру земельних часток в спільній сумісній власності, ці частки є рівними, якщо інше не передбачається законом або не встановлено судом. Виходячи з аналізу наведених норм, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності складають по частині, оскільки за життя домовленості про розмір часток кожного між ними досягнуто не було, і цей факт визнається сторонами. Крім того, суд зазначає, що згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на підставі прийняття спадщини. Стаття 131 ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] якому належав житловий будинок [ADDRESS] , та має право на спадщину, яка складається з 1/3 частини зазначеного житлового будинку. Крім того, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у встановлені строки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] ; 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0858 га, кадастровий номер: 1212400000:02:042:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] ,тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved