Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що отримавши 21.09.2022 року інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вона виявила інформацію про державну реєстрацію обтяжень за № 14541408 від 17.05.2016 року Деснянського ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, державний реєстратор Ельбабаєв Б.Б., на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 50074120, видана 17.05.2016 року. Як зазначає позивач, вказаний арешт було накладено в рамках виконавчого провадження № 50074120 з примусового виконання виконавчого напису № 16318 від 23.11.2015 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми заборгованості у розмірі 2 506 534,05 грн. В подальшому вказаний виконавчий документ перебував на виконанні у Печерському РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві та Бородянському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, стягнення за виконавчим документом не проводилось та виконавчий документ було повернуто стягувачу із зазначенням строку повторного пред`явлення до виконання до 01.11.2020 року. В той же час, станом на 12.11.2018 року поза межами виконавчих проваджень між нею та стягувачем було врегульовано питання щодо заборгованості за кредитним договором і з вказаної дати АТ «Альфа-Банк» не має жодних майнових претензій до неї, а наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на її майно за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень є невиправданим втручанням органів ДВС у право особи на мирне володіння своїм майном. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом арешт зняти неможливо, позивач просить задовольнити її вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду листа, в якому просить розглянути справу в його відсутність та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність інформації про сплату виконавчого збору. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Деснянському РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження № 50074120, відкрите 09.02.2016 року на підставі виконавчого напису від 23.11.2015 року № 16318, виданого Приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 2 506 534,05 грн. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 17.05.2016 року зареєстровано арешт майна, належного [PERSON] відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 50074120, виданої державним виконавцем Ельбабаєвим Б.Б. 17.05.2016 року. Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області № 27794/2-22 від 06.10.2022 року, 17.05.2016 року державним виконавцем відповідно до п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до заяви стягувача про направлення виконавчого листа за належністю для звернення стягнення на заробітну плату чи інший дохід боржника, оскільки місце роботи боржника територіально відносилось до Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві. 07.07.2016 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51569088 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. 04.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено до Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області для подальшого виконання. 13.02.2017 року державним виконавцем Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53308070 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. 01.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження. 18.01.2022 року до відділу надійшла постанова Шостого апеляційного адміністративного суду № 320/4721/21 від 02.12.2021 року, згідно якої визнано протиправною та скасовано постанову Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області про відкриття виконавчого провадження № 53308070 та зобов`язано орган ДВС вчинити дії, спрямовані на виключення з єдиного реєстру боржників відомостей про [PERSON] , як боржника. На виконання вказаної постанови скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2017 року та постанову про повернення виконавчого документа від 01.11.2017 року. Згідно листа Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМу МЮ (м.Київ) від 04.10.2022 року, на виконанні у Деснянському РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження № 50074120, відкрите 09.02.2016 року на підставі виконавчого напису від 23.11.2015 року № 16318, виданого Приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 2 506 534,05 грн. 17.05.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про закінчення виконавчого провадження. Повторно виконавчий напис до відділу на виконання не надходив та на виконанні не перебуває. Надати більш детальну інформацію та копію документів немає можливості, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить 3 роки. За даними Інформації з Єдиного реєстру боржників, інформація щодо позивача у даному реєстрі відсутня. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на спірну квартиру було накладено органом виконавчої служби у 2016 році, виконавче провадження фактично закінчено у 2017 році, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) квартири перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності на належне їй майно. Звільнити майно з-під арешту в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність інформації про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, оскільки винесення постанови про стягнення виконавчого збору не означає одночасне стягнення такої винагороди/збору. Крім того, право на отримання виконавцем належної йому винагороди виникає лише з моменту фактичного стягнення коштів з боржника на виконання вимог виконавчого документа. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на майно позивача на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved