Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - ТОВ «Фінфорс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 березня 2021 року [PERSON] скористалась послугами ТОВ «СС Лоун», та ознайомившись з Правилами надання коштів в кредит, розміщеними на веб-сайті ТОВ «СС Лоун» www.ccioan/ua уклала електронний кредитний договір № 1295266-А, за умовами якого отримала у кредит 5300,00 грн., на строк з 17.03.2021 року по 15.04.2021 року. В період з 15 квітня 2021 року по 18.05.2021 року відповідач уклала 15 додаткових угод до кредитного договору, якими сторони щоразу продовжували строк користуванням кредитом, фіксували розмір стандартної процентної ставки за користуванням кредитом, змінювали розмір реальної річної процентної ставки, графік платежів. Відповідно до додаткової угоди №15 від 18.05.2021 року до кредитного договору сторони домовилися продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, тобто з 19.05.2021 року по 19.05.2021 року включно, із сплатою процентів в розмірі 1,99% в день. Надалі, в період з 20.05.2021 року по 03.06.2021 року відповідач уклала ще 8 додаткових угод до кредитного договору. У визначений строк відповідач кошти не повернула, у зв`язку з чим відповідно до п.5.7,5.8,6.6 Кредитного договору мала місце автопролонгація на 20 днів (до 24.06.2021 року) під 2,99 % в день. Станом на 30.11.2021 року відповідач не виконала зобов`язання, загальна сума заборгованості склала 13215,70 грн., з яких 5300,00 грн. - тіло кредиту, 7915,70 грн. - нараховані проценти. 14.07.2021 року між ТОВ «Фінфорс» та ТОВ «СС Лоун» укладено договір факторингу № 40071779-111, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Посилаючись на вищевикладене, ТОВ «Фінфорс» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 13215,70 грн., судові витрати по сплаті судового збору та 5500,00 правничої допомоги. Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, яка по суті є відзивом на позов, позовні вимоги заперечила. Вказала, що вона не була ознайомлена з розміром відсотків за користування кредитом, а також вважає необґрунтовано завищеними витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги заперечує. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2021 року [PERSON] використовуючи персональні дані та власний номер телефону здійснила реєстрацію на сайті ТОВ «СС Лоун» повідомивши про розмір бажаного кредиту - 5300 грн. Того ж дня був укладений з використанням генерованого особистого ключа електронний кредитний договір «1295266-А» про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Підписаний відповідачем генерованим особистим ключем Кредитний договір та Паспорт споживчого кредитування містить дані про строк кредитування, порядок його продовження, відсоткову ставку. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 5300 грн. на строк до 15.04.2021 року, під 1,99% в день. На підставі додаткової угоди №1 строк дії договору продовжено до 29.07.2021 на тих же умовах. В період з 15 квітня 2021 року по 18.05.2021 року відповідач уклала 15 додаткових угод до кредитного договору, якими сторони щоразу продовжували строк користуванням кредитом, фіксували розмір стандартної процентної ставки за користуванням кредитом, змінювали розмір реальної річної процентної ставки, графік платежів. Відповідно до додаткової угоди №15 від 18.05.2021 року до кредитного договору сторони домовилися продовжити строк користування кредитом на 1 календарний день, тобто з 19.05.2021 року по 19.05.2021 року включно, із сплатою процентів в розмірі 1,99% в день. Надалі, в період з 20.05.2021 року по 03.06.2021 року відповідач уклала ще 8 додаткових угод до кредитного договору. У визначений строк відповідач кошти не повернула, у зв`язку з чим відповідно до п.5.7,5.8,6.6 Кредитного договору мала місце автопролонгація на 20 днів (до 24.06.2021 року) під 2,99 % в день. Після закінчення строку кредитування борг відповідача склав: 5300 грн. - тіло кредиту, 7915,70 грн. - нараховані проценти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу 40071779-111 від 14.07.2021 року. При вирішені спору суд керується тим, що одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено\~\~у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19зазначено: «\~Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~\~ Відповідно до частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.\~\~\~\~ Згідно частин першої та другої\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.\~\~ Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору з ТОВ «СС Лоун» на умовах визначених фінансовою установою. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після укладення договору відповідач отримала кредитні кошти і своєчасно їх не повернула. Відповідач розрахунок заборгованості не спростувала, тому заборгованість в розмірі 13215,70 грн. є доведеною, позов про її стягнення підлягає задоволенню. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про не ознайомлення її з умовами кредитування, а також про значний обсяг документації стосовно цього, оскільки в матеріалах справи наявний паспорт кредиту, з яким була ознайомлена відповідач в електронній формі та в якому у доступному та скороченому варіанті викладені основні умови кредитування, зокрема стосовно того, що базова процента ставка за користування кредитом становить 1,99 відсотків на день, або 726,36 відсотків на рік (а.с.54 зворот). Відповідач добровільно погодилася на такі умови кредитування, а тому її доводи про завищену та несправедливу проценту ставку за користування кредитом суд відхиляє. Щодо судових витрат. Частина 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем при зверненні до суду сплачено 2 270,00 грн. судового збору. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий договір про правову допомогу від 01.03.2021 року з адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка», детальний розрахунок витрат та платіжне доручення про сплату 5500,00 грн. Відповідач в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України заявила клопотання про зменшення витрат на правничу правову допомогу позивача, у зв`язку з їх неспівмірністю. Суд погоджується з доводами відповідача, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача не відповідає принципу розумності, справедливості, складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт. Так з розрахунку наданих послуг слідує, що адвокатом було безпідставно включено до складу витрат такі послуги як «оформлення документів щодо надання правової допомоги», «складання опису вкладення до цінного листа», «збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору» (а.с.155). На переконання суду, враховуючи ступінь складності цієї справи, який є незначним, типовий характер подібної категорії справ, основну діяльність позивача, який надає професійні послуги з факторингу, тобто, не потребує значної правової допомоги в подібних правовідносинах, обґрунтованим слід визнати розмір витрат на складання позовної заяви, на що достатньо 2 годин. В такому випадку, спираючись на визначену у договорі між позивачем та адвокатським бюром розмір гонорару у 600 грн./год., суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 1\~200,00 грн. Такий розмір судових витрат також буде співмірним із ціною цього позову, що буде відповідати принципу справедливості. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 270,00 грн. судового збору та 1 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved