Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, вказала у позові про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи в суді належним чином повідомлялася. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є внучкою [PERSON] , що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Житловий будинок в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а його членом дружина - [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 05.12.2022 року №09 - 04/17/530. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, то голова двору та його члени мають у ньому частку, яка складає по 1/2 кожному. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з частини вказаного житлового будинку. Після його смерті [PERSON] вступила в оперативне управління належною йому часткою у спадковому майні, таким чином успадкуваши її. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР 1963, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 12.12.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла серед іншого, належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , позивачу [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно - на житловий будинок в [ADDRESS] . Дочка [PERSON] - мама позивача не бажала і не бажає використати своє право, передбачене ст.1241 ЦК України. Позивач [PERSON] звернулася до Теребовлянської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку з тим, що відсутнє та не зареєстроване право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] . У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 334/2014 від 08.08.2014 року, заведена за заявою спадкоємця за заповітом на земельну ділянку площею 2.15 га від імені [PERSON] , та подана заява на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом 21 листопада 2022 року від імені [PERSON] . Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України. Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки оціночна (ринкова) вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] складає 139300 грн. Судові витрати позивач просить залишити за нею. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів, слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved