Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 60882,58 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 02.07.2013. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів» додаються до позовної заяви. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви). Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку із встановленням кредитного ліміту у розмірі 8000 грн.. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 52000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 27.11.2022 має заборгованість - 60882,58 грн., яка складається з наступного: - 51873,77 грн. - Заборгованість за тілом кредита, - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, - 9008,81 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, нарахована пеня та комісія. Ухвалою суду від 23.01.2023 позовну заяву АТ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали суду від 23.01.2023 та позовна заява з додатками, надіслані відповідачу за адресою реєстрації та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено під підпис 31.01.2023. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву не подав. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Так, на підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 9 ЦПК України Цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. За положеннями ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. Відповідно до ст.1, 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної " єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови. Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст.79 Закону України «Про нотаріат». Процес доказування в суді включає, серед іншого, і подання письмових доказів або їх копій. Процедура подання й вимоги до оформлення копій письмових доказів регламентується процесуальними кодексами та підзаконними нормативними актами з діловодства. Так,відповідно до ч.4 ст.95 ЦПК письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. А на підставі ч.5 ст.95 ЦПК учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Так, на в позовній заяві позивач стверджує, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву №б/н від 02.07.2013, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві. Однак, суд звертає увагу на те, що позивачем в підтвердження факту укладення Договору про надання банківських послуг від 02.07.2013 було надано "Анкету - заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке", а також "Условия и правила предоставления банковских услуг", які не містить перекладу на українську мову, а тому не можуть бути прийняті судом як належні докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та умов виконання зобов`язань сторін, оскільки складені на іноземній мові, а позивачем не додано їх засвідченого у встановленому порядку перекладу українською мовою. За наявності даних обставин, інші докази, надані стороною позивача, такі як виписка за договором №б/н за період 21.10.2017-30.11.2022, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 02.07.2013 між Приватбанком та [PERSON] , довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] , довідка по кредитним карткам [PERSON] не можуть бути прийняті судом та визнані належними доказами наявності договірних зобов`язань між сторонами та порушення зобов`язань однією із сторін, оскільки сам факт укладення Договору кредитування не був підтверджений належними та допустими доказами. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 10 Конституції України, ст.ст. 1, 14 ЗУ "Про забезпечення функціонування української мови як державної", ст. 12 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" та

Outcome: dismissed