Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідачка зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідачка з 2018 року не проживає за місцем своєї реєстрації, позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку, яку було надіслано відповідачці за останньою відомою адресою реєстрації її місця проживання, повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи. Оскільки відповідачка, яка належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлена про розгляд справи, у встановлений строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивачка є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 06.11.2000 року (а.с. 6). При цьому, суд враховує обставини перейменування назви вулиці за рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Васильківської міської ради від 23 грудня 1993 року (а.с. 7). Згідно із довідкою № 3126 від 16.12.2022 року відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, відповідачка зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 15). Як встановлено довідкою від 16.11.2022 року депутата Васильківської міської ради, відповідачка з 2018 року за місцем своєї реєстрації не проживає (а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідачка з 2018 року без поважних причин не проживає у будинку за місцем своєї реєстрації, тобто відсутня у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останньої такою, що втратила право користування житлом у якому вона зареєстрована. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved