Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 26.10.1991 у Відділі реєстрації актів громадянського стану в Шевченківському районі м. Запоріжжя, актовий запис №822. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.1991 вона та відповідач уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину. З 1996 року сторони проживають окремо, не спілкуються та не ведуть спільного господарства, у зв`язку із чим шлюб існує лише формально, а примирення між сторонами неможливе. Ухвалою судді від 25.11.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19.12.2022, яке було двічі відкладено, востаннє на 10.02.2022, у зв`язку із неявкою відповідача в судові засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Виклик відповідача [PERSON] у судові засідання, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак у судові засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність чи відзив на позов не подавав. Враховуючи, що від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, позивач у заяві від 19.12.2022 просила про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не вказала, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26.10.1991 у відділі реєстрації актів громадянського стану в Шевченківському районі м. Запоріжжя, про що вчинено запис №822. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Зі змісту позову вбачається, що сторони фактично припинили подружні відносини з 1996 року, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність відзиву відповідача на позов, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки підстави для збереження шлюбу відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище - « [PERSON] », про що вона вказала у своїй позовній заяві. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому судом не вирішувалося.

Outcome: approved