Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

19 грудня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, що зареєстрований 13 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 659. Заява мотивована тим, що 13 червня 2013 року позивач і відповідач вступили в зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року позивач з дитиною проживає окремо, спільного господарства з відовідачем не ведуть.Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Сім`я фактично припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав заяву, відповідно до якої останній не заперечує проти позовних вимог позивача та просить не стягувати судовий сбір з нього. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] від 13 червня 2013 р., що міститься в матеріалах справи позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] зареєстрували шлюб 13 червня 2013 року (а. с. 4) Під час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved