Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У\~серпні 2019\~року представник\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовомдо [PERSON] \~про стягнення\~грошових коштів. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 31.08.2016 року [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 1554 дол. США як розрахунок за житлове приміщення. При отриманні даної суми [PERSON] написала розписку про їх отримання. Крім цього, [PERSON] надала чек від ФОП [PERSON] про отримання від [PERSON] за правові послуги суму в тисяча п`ятсот п`ятдесят чотири долари США (еквівалент 40070 грн). Вказані кошти не пішли як розрахунок за житлове приміщення, правові послуги [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не надавали. За таких обставин вважав, що вказані кошти в сумі 1554 дол. США це безпідставно набуті кошти, які відповідно до норм цивільного законодавства мають бути повернуті позивачу. Крім того, зазначав, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення вищевказаних коштів, однак остання в добровільному порядку грошей не повернула, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. У зв?язку з порушення відповідачем прав та інтересів позивача, останній для свого захисту змушений додатково нести судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн, тому вважав, що зазначені витрати повинні бути стягнуті з відповідача. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в сумі 1554 дол. США, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в даній справі (а.с.15). 26.12.2019 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача та перенесення судового засідання, в якому зазначено, що вона будучи довіреною особою [PERSON] прийняла гроші від позивача для подальшої передачі її довірителю (продавцю житлового будинку, який мав намір купити позивач) у зв?язку з чим, на її думку, необхідно замінити неналежного відповідача, її [PERSON] належним відповідачем [PERSON] (а.с.21). 04.09.2020 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив залучити в якості співвідповідачів у даній справі [PERSON] та [PERSON] , витребувати у [PERSON] копію доручення згідно з яким вона діяла від імені [PERSON] (а.с.38-39). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про залучення до участі у справі співвідповідачів задоволено, залучено [PERSON] та [PERSON] до участі в даній справі у якості співвідповідачів, зобов?язано представника позивача подати до суду протягом трьох днів, з моменту оголошення ухвали суду, позовну заяву з доданими до неї документами для вручення відповідача, витребувано у [PERSON] належним чином завірену копію доручення Серії НАР892503, зареєстровану в реєстрі за №31715 від 18.09.2015 року, видану [PERSON] (а.с. 41-43). На виконання ухвали суду від 08.09.2020 року представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду позовну заяву (в новій редакції) до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якій просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в сумі 1\~554 дол. США, судові витрати покласти на відповідачів. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 31.08.2016 року [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 1554 дол. США як розрахунок за житлове приміщення. При отриманні даної суми [PERSON] написала розписку про їх отримання. У Васильківському міськрайонному суді Київської області відкрито провадження у справі № 362/5061/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення незаконно набутих коштів. Під час підготовчого засідання від [PERSON] надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, в якому вона вказує на те, що вона дійсно прийняла грошову суму в розмірі 1554 дол. США діючи за довіреністю та за дорученням [PERSON] . При цьому, в матеріалах справа є копія квитанції згідно з якою дану суму, а саме 1554 дол. США, що є еквівалентом 40070 грн отримав [PERSON] реєстраційний номер [NUMBER] адреса реєстрації [ADDRESS] ніби то за надання правових послуг. Позивач стверджує, що вказані кошти не пішли як розрахунок за житлове приміщення та правові послуги ні [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не надавали. [PERSON] також не отримав даних коштів. За таких обставин, вважає, що вказані кошти в сумі 1554 дол. США це безпідставно набуті кошти, які відповідно до норм цивільного законодавства мають бути повернені позивачу. Оскільки, кошти які передав [PERSON] [PERSON] не були передані як розрахунок за житловий будинок [PERSON] , а юридичні послуги [PERSON] останньому не надавались, тому відповідачі повинні повернути грошові кошти позивачу. Також вказував, що оскільки відповідач добровільно не повертає 1554 дол. США, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. У зв?язку з тим, що позивач був змушений звернутися за захистом до суду він також поніс витрати на судовий збір у розмірі 768,40 грн, які підлягають стягненню з відповідачів. Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили. Витребувана судом у [PERSON] належним чином завірена копія доручення Серії НАР892503, зареєстрована в реєстрі за №31715 від 18.09.2015 року видана [PERSON] до суду не надходила. У судове засідання позивач і його представник не з?явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.145). Відповідачі в судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відповідач [PERSON] витребувану копію доручення видану [PERSON] до суду не надіслала, причини неявки суду невідомі, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.\~ Статтею 13 ЦПК України\~ визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 264 ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~зокрема:\~чи мали\~місце обставини,\~якими обґрунтовуються\~вимоги і\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються;\~які правовідносини\~випливають зі\~встановлених обставин;\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке грунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з розпискою від 31.08.2016 року [PERSON] , діючи за довіреністю від [PERSON] (довіреність серія НАР892503, зареєстрована в реєстрі за №31715 від 18.09.2015 року, в інтересах останнього прийняла гроші в сумі 1554 (одна тисяча п?ятсот п?ядесят чотири) дол. США від [PERSON] , як розрахунок за житловий будинок (а.с.6). Відповідно до копії прибуткового касового ордера від 31 серпня 2016 року, виданого [PERSON] , реєстраційний номер 3054106532 адреса реєстрації [ADDRESS] , від [PERSON] прийнято тисячу п?ятсот п?ядесят чотири дол. США, екв. 40070 грн, підстава: правові послуги (а.с.7). Інших доказів, позивач суду не надав. У заявлених вимогах до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь безпідставно набуті кошти в сумі 1\~554 дол. США, оскільки кошти, які він передав [PERSON] не були передані як розрахунок за житловий будинок [PERSON] , а юридичні послуги [PERSON] йому не надавались, тому відповідачі повинні повернути грошові кошти позивачу. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)\~відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Положення глави 83 ЦК України, до складу якої входить чотири статті, регулюють такі два види позадоговірних зобов`язань, як зобов`язання, що виникають внаслідок або безпідставного набуття, або\~збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого). Виходячи з норм\~ст.\~1212\~ЦК України правова природа безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов?язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збережено за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~ ст. 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже,\~для виникнення\~зобов?язання,\~передбаченого\~ ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до\~ ч.\~1,\~ п.\~1\~ ч.\~2\~ст.\~11,\~ч.\~ч 1,\~2\~ст.\~509\~ЦК України\~цивільні\~права та\~обов?язки виникають\~із дій\~осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~До підстав\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~належать договори\~та інші\~правочини.\~Зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов?язку.\~Зобов?язання виникають\~з підстав,\~встановлених ст. 11 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.\~202\~ ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Результат системного аналізу зазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Так, згідно з розпискою від 31.08.2016 року [PERSON] , діючи за довіреністю від [PERSON] (довіреність серія НАР892503, зареєстрована в реєстрі за №31715 від 18.09.2015 року), в інтересах останнього отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 1554 дол. США як розрахунок за житловий будинок (а.с.6). У поданому 26.12.2019 року до суду клопотанні [PERSON] зазначала, що вона будучи довіреною особою [PERSON] прийняла гроші від позивача для подальшої передачі її довірителю (продавцю житлового будинку, який мав намір купити позивач) (а.с.21). Таким чином, факт отримання [PERSON] від [PERSON] вказаних грошових коштів підтверджується як розпискою від 31.08.2016 року так і визнається [PERSON] , виходячи зі змісту поданого 26.12.2019 року останньою до суду клопотання. Проте, доказів того, що одержані [PERSON] від позивача грошові кошти в подальшому були нею передані [PERSON] , як і копії довіреності, виданої [PERSON] на яку [PERSON] посилалась в розписці від 31.08.2016 року, витребуваної в останньої судом, відповідач суду не надала. Отже, доводи позивача про те, що отримані [PERSON] від позивача кошти не були передані як розрахунок за житловий будинок [PERSON] , відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. За таких обставин, суд вважає, що у позивача виникло право вимагати у [PERSON] повернення безпідставно набутих коштів у сумі 1554 дол. США на підставі ст. 1212 ЦК України. Що стосується заявлених позивачем вимог до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача безпідставно набутих коштів у сумі 1\~554 дол. США, суд зазначає про наступне. Позивач у позові, посилався на те, що оскільки, кошти в сумі 1\~554 дол. США, які він передав [PERSON] не були передані як розрахунок за житловий будинок [PERSON] , а дану суму коштів отримав [PERSON] про що свідчить наявна копія квитанції про надання правових послуг, які останнім позивачу не надавались, тому відповідачі повинні повернути грошові кошти позивачу. У зв?язку з цим, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь безпідставно набуті кошти в сумі 1\~554 дол. США. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, причини неявки не повідомили, відзиви на позовну заяву не подали. Доказів одержання [PERSON] грошових коштів в сумі 1\~554 дол. США як розрахунок за житловий будинок від [PERSON] , якій передав позивач, та про отримання яких остання написала розписку від 31.08.2016 року, матеріали справи не містять. Надана позивачем копія прибуткового касового ордеру від 31 серпня 2016 року, виданого [PERSON] , на яку позивач посилається як на підставу отримання [PERSON] спірних грошових коштів, містить дані про те, що від [PERSON] прийнято тисячу п?ятсот п?ядесят чотири дол. США, екв. 40070 грн на правові послуги та будь-яких інших відомостей не містить (а.с.7). У зв?язку з цим, вказана копія прибуткового касового ордеру від 31 серпня 2016 року не є належним і допустимим доказом у розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України, оскільки вона не містить відомостей щодо передачі [PERSON] отриманих коштів від позивача як розрахунок за житловий будинок [PERSON] , як і даних про отримання [PERSON] саме цих грошових коштів. Посилання позивача на те, що правові послуги йому не надавались не заслуговує на увагу з огляду на те, що предметом спору є грошові кошти отримані від позивача як розрахунок за житловий будинок, а не кошти, отримані за правові послуги, які на думку позивача, йому не надавались. Отже,\~враховуючи,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів,\~що підтверджують\~отримання грошових\~коштів [PERSON] \~та [PERSON] \~як розрахунок\~за житловий\~будинок від\~ [PERSON] ,\~якій передав\~позивач,\~та про\~отримання яких\~остання написала\~розписку від\~31.08.2016\~року,\~тому підстав\~для задоволення\~позову\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~та [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів не вбачається. Виходячи зі встановлених, на підставі наданих сторонами належних та допустимих доказів, оцінених як кожен окремо так і в їх сукупності, обставин, враховуючи вищевказані норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1554 дол. США. У позові\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~та [PERSON] \~про стягнення\~грошових коштів\~необхідно відмовити.\~ Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі\~ст.141 ЦПК України. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн підтверджується квитанцією № N0СРМ5018М від 29 серпня 2019 року (а.с.1). Таким чином, суд дійшов висновку, що зі [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved