Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з указаним позовом про стягнення із [PERSON] боргу за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 19 618,59 грн., в обґрунтування якого зазначає, що квартира [ADDRESS] , власником якої до 06.07.2021 року був відповідач, забезпечувалася послугами централізованого опалення, які надавав позивач. Із 01.01.2015 року по 01.07.2021 року відповідач не сплачував у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 01 грудня 2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить не застосувати строки позовної давності у зв`язку з наявністю підстав для їх переривання (оплата та умови договору про надання послуг). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, так як заборгованість сплачує частинами та просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог, а також звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Квартира за указаною вище адресою перебувала у власності відповідача до 07.07.2021 року та була відчужена на підставі договору дарування на користь [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2022 за №313584743. З матеріалів справи також вбачається, що 24.02.2012 між КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість за послуги централізованого опалення станом на 01.07.2021 року складає 19 618,59 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Як передбачено ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил). Відповідно до положень статтей 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Як вбачається, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем і не заперечується відповідачем, [PERSON] частково сплачував кошти за послуги з централізованого опалення, а тому підстав для застосування строку позовної давності та відмови у задоволенні позову на цій підставі немає. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] , де зареєстрований та власником якої до 07.07.2021 року був [PERSON] , забезпечувалася послугами централізованого опалення, які надавав КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, однак відповідач порушив свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість в сумі 19 618,59 грн. на користь позивача. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд враховує положення п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та не покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору позивачем, оскільки згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 25.08.2011 року, відповідач має інвалідність ІІ групи, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved