Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] через свого законного представника [PERSON] , звернулася до суду з вищезазначеною заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] . З її батьком [PERSON] вони перебували у шлюбі та 30.07.2015 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.07.2015р. Від вказаного шлюбу [INFO] народилася заявниця, яка на даний час проживає з батьком [PERSON] та навчається у навчальному закладі. На час смерті її мати [PERSON] , проживала в м. Алушта АР Крим, яке є тимчасово окупованою територією України, звідки законному представнику заявниці було передано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2022 року, довідку про смерть №С-01534 від 23.12.2022р. та копію паспорта. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, а тому від цього факту залежить виникнення особистих чи майнових прав заявниці. В зв`язку з чим, встановлення даного факту можливе лише за судовим рішенням ухваленим в установленому чинним законодавством порядку. А тому, законний представник заявниці просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Алушта АР Крим. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Також про дату, час і місце судового розгляду справи учасники справи повідомлялися належним чином. Заявниця [PERSON] та її законний представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Проте законний представник заявниці повідомив суд у телефонограмі, що з`явитись до суду не може, просить справу розглянути без їх участі, заяву підтримують та наполягають на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Новгородківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, до суду надала телефонограму 16.02.2023р., в якій вказала, що не заперечує щодо задоволення заяви та просила провести розгляд справи без їх участі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність. Дослідивши заяви учасників справи, матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних заявниця [PERSON] та її законний представник [PERSON] є громадянами України (а.с. 5-6, 11). Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 30.01.2023р. вбачається, що зареєстрованим місцем проживання заявниці та її законного представника є [ADDRESS] (а.с. 14-15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.02.2007 року (повторно) заявниця [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (громадяни України), про що зроблено відповідний запис за № 46 (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 30.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 30.07.2015 року складено відповідний актовий запис №9, після державної реєстрації розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Заявниця [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою особою, проживає зі своїм батьком [PERSON] , який і представляє її законні інтереси в суді, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 30.01.2023р. та навчається у навчальному закладі (а.с. 12, 14-15). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2022р., довідки про смерть №С-01534 від 23.12.2022р. та довідки про кремацію від 28.12.2022р. виданих на тимчасово окупованій території України вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка смт Новгородка Кіровоградська область, померла [INFO] о 18:00 год. в м. Алушта АР Крим, причина смерті: печінково-ниркова недостатність, цироз печінки змішаного типу, тіло померлої піддано кремації (а.с.9-10, 13). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом документи, які підтверджують факт смерті були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому дані документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють будь-яких правових наслідків, в зв`язку з чим заявниця, в інтересах якої діє законний представник, позбавлена можливості зареєструвати смерть своєї матері в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Суд сприймає надані законним представником заявниці документи, які підтверджують факт смерті матері заявниці, як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON] , але при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки вони видані органами влади, які не визнаються органами влади України. Таким чином, враховуючи, що факт смерті матері заявниці відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а в інший спосіб це зробити вона не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав заявниці слід встановити факт смерті її матері на тимчасово окупованій території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявниці, інтереси якої представляє її законний представник, свідоцтва про смерть. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену її законним представником при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved