Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення їхньою спільною дитиною трьох років. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.11.2019. Від шлюбу вони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем шлюбні відносини припинили, вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання, відповідач не надає, працює. Вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання у встановленому законом розмірі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази, вважає що даний позов підлягає до задоволення. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.09.2019 (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . яка проживає з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.16). [PERSON] на даний час не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради, як одержувач допомоги при народженні дитини, відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» на малолітню [PERSON] , [INFO] з 01.09.2020 по 31.08.2023, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.18). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, працює та має стабільний дохід. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, його матеріальний стан, який працює та отримує заробітну плату. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, що ґрунтується на наявних у матеріалах доказах. Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним, витрати по оплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп. (станом на день подачі позовної заяви до суду). На підставі ст. 75, 84 СК України та

Outcome: approved