Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони в шлюбі мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що 02.09.2022 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради між нею і відповідачем було зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу вони з відповідачем певний час проживали разом у незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, батьківство відповідача яких підтверджується свідоцтвами про їх народження. Протягом спільного проживання між ними часто виникали різні непорозуміння та конфлікти, але намагаючись примиритись, та розуміючи, що у них є спільні діти, в кінці літа 2022 року вони вирішили узаконити свої стосунки та зареєстрували шлюб. Проте, маючи різні характери та погляди на сімейне життя, вони через певний час після реєстрації шлюбу розійшлись, і на даний час проживають окремо. Вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить позовні вимоги задоволити, неповнолітніх дітей залишити на виховання та проживання із нею, а справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі\~наявних у\~справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ч.1 ст.110 СК України. Згідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 02.09.2022 року виконавчим\~комітетом Яблунівської\~селищної ради\~Косівського району\~Івано-Франківської\~області,\~про що\~було зроблено\~актовий запис\~№36,що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.09.2022 року (а.с.6). Однак, на даний час, зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім`ї немає, а шлюб між сторонами носить формальний характер. Крім того, позивачка миритися не бажає, а відповідач в судове засідання не з`явився і свою думку з цього приводу не висловив. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. А тому, з урахуванням вищенаведених обставин та в інтересах сторін, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шляхів для збереження сім`ї суд не вбачає. Згідно до ч.2 ст. 114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] », яке вона при реєстрації шлюбу не змінювала. Статтею 160 СК України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Зокрема, місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. А тому,\~зважаючи на\~заявлені вимоги,\~суд вважає,\~що неповнолітніх\~дітей слід залишити на вихованні та проживанні із матір?ю [PERSON] . Враховуючи наведене, на підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 104, 110-112, 113 СК України, та

Outcome: approved