Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 03 грудня 2016 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №318. Відповідач направила до суду зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя та просить: визнати пай в обслуговуючому кооперативі "Житловий-Будівельний кооператив "Сенсація" у вигляді сукупності майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою [ADDRESS] , загальною площею 23 кв.м., за договором №2021/05/14/59 від 14.05.2022 року вартістю 12650 доларів США, що еквівалентно 373130 гривень, та виділити в приватну власність частку паю вартістю 186565 гривень; визнати Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації 19.09.2020 року спільним майном подружжя та виділити в приватну власність частку автомобіля; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію частини коштів які були перераховані за договором з ТОВ "Глобал ІНТЕЛ Трейдінг" договір №Ч1994-2021 від 18.11.2021 року про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження, з придбання автомобіля, в розмірі 41295,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію частини квадроциклу Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4, який був проданий [PERSON] в розмірі 29469 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості вартості причіпу Прагматек VO-3515, номер шасі [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] в розмірі 34100 гривень. [PERSON] подана заява про зміну предмету позову. Окрім розірвання шлюбу, позивач за первинним позовом також просить визнати за ним право особистої приватної власності на майно та визнати його право на частину майна набутого в шлюбі, а саме: визнати за ним право власності на 4/5 частки земельної ділянки, площею 0,0600 га, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3222782600:05:0300:0272, а за [PERSON] - право власності на 1/5 частки цієї земельної ділянки; визнати за ним право власності на 4/5 частки садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] - право власності на 1/5 частки цього садового будинку; визнати за ним право особистої приватної власності на: Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , на причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. [NUMBER] . сірого кольору, номер шасі [NUMBER] та на сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомоті - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира [ADDRESS] , загальною площею 23 кв.м.); стягнути зі [PERSON] на його користь 7750 доларів США, що за курсом НБУ становить суму в розмірі 283406,65 гривень, компенсації вартості автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , а за [PERSON] визнати право власності на цей автомобіль. Разом з викладеним просить стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. 12.07.2022 ухвалою суду була задоволена заява про забезпечення зустрічного позову та накладений арешт на автомобіль Volkswagen Multivan 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] сірого кольору номер кузова [NUMBER] . Також заборонено вчинення [PERSON] дій направлених на переуступлення паю в обслуговуючому кооперативі «Житлово Будівельний кооператив «Сенсація» у вигляді сукупності майнових прав на ізольоване житлове приміщення за договором №2021/05/14/59 від 14.05.2022 про пайову участь в кооперативі. Також окрім прийняття зустрічного позову, прийняття заяви про зміну предмету позову, якою фактично були збільшені позовні вимоги за первісним позовом, вирішення питання забезпечення позову, судом були розглянуті клопотання про витребування та приєднання доказів і 28.10.2022 ухвалою суду було завершено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Справа слухалась в загальному порядку. Сторони заявили про допит у судовому засіданні свідків. В ході вступного слова, сторони надали пояснення з приводу своїх вимог та висловили аргументи, щодо зустрічних вимог. Так, однозначною позицією сторін є неможливість збереження шлюбу і доцільність його розірвання. Ця позовна вимога не змінювалась позивачем і визнана відповідачем. Стосовно вимог сторін щодо поділу майна, то обсяг майна яке підлягає поділу сторонами не оспорюється. Спір виник щодо варіантів його поділу. Кожен із сторін наполягає на особистій участі за власні кошти у придбанні майна і вважає, що його частка повинна бути більшою. Та обставина, що все майно заявлене сторонами в позовах, що є предметом поділу, набувалось [PERSON] та [PERSON] в період їх шлюбу - сторонами не оспорюється. Так, [PERSON] у своєму виступі пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю. Має не стабільний, однак періодично дуже високий дохід. На момент придбання домоволодіння в садовому товаристві « [INFO] », що складається із садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: 3222782600:05:0300:0272, він продав будинок, який мав до шлюбу за 30000 доларів США і додав 10000 доларів США, які позичив у рідних. Його дружина також додала 10000 доларів США власних коштів. Таким чином, домоволодіння було придбане подружжям за 50000 доларів, 5/4 частин з яких сплатив [PERSON] а 1/4 - [PERSON] . В таких частинах [PERSON] пропонує і розділити це майно. Щодо цього ж майна, позиція [PERSON] про доцільність поділу домоволодіння по 1/2 кожному з подружжя. [PERSON] пояснила суду, що вона весь час до шлюбу і в шлюбі працювала та отримувала дохід, що підтверджує відповідними довідами з місця роботи. Крім цього при поділі майна від минулого шлюбу, у неї залишились кошти (її частина від продажу квартири) і варіант поділу запропонований її чоловіком, вважає невірним і не справедливим. Стосовно транспортного засобу Volkswagen Multivan 2008 р.в. та на причіпу Прагматек VO-3515, сірого кольору, [PERSON] пояснив, що ці речі також були придбані ним за особисті кошти і суто для потреб комерційної діяльності. Так, частину коштів на ці речі позивач взяв з продажу автомобіля «Skoda», яка належала йому особисто, а іншу частину отримав із доходів свого підприємства. Просив визнати право на ці речі за ним. [PERSON] заперечила проти такої вимоги, вказавши що вона також працювала і отримувала дохід, який витрачала на потреби сім`ї. Вказане майно придбано в шлюбі. Просила суд визнати право на [PERSON] та причіп Прагматек VO-3515 по 1/2 за кожним з подружжя. Крім цього, що [PERSON] просить суд визнати вказане вище майно спільним майном подружжя вона просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію частини коштів які були перераховані за придбання автомобіля, в розмірі 41295,00 гривень та грошову компенсацію вартості вартості причіпу Прагматек VO-3515 в розмірі 34100 гривень. Позовна вимога за зустрічним позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію частини квадроциклу Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4, який був проданий [PERSON] в розмірі 29469 гривень, не була роз`яснена в судовому засіданні [PERSON] з питань: кому саме і коли саме був проданий цей квадроцикл, чим підтверджується факт продажу, чим обґрунтовується ціна і розмір компенсації заявлений [PERSON] . У відповідь на питання адвоката Мінко А.В. позивач за зустрічним позовом пояснила, що документів на це майно не було при його придбанні і відчужувався він також без документів. [PERSON] не заперечив щодо обставини придбання та продажу квадроциклу, пояснивши що вони його купили перебуваючи в шлюбі, для власного відпочинку. Покористувались та продали його. Документів на цю річ не було. Ціни він не пам`ятає, оскільки це було давно. Просив відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з нього коштів, оскільки відчужено цей засіб був не ним особисто а подружжям, кошти від продажу цієї речі були витрачені на потреби сім`ї. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення грошової компенсації частини коштів які були перераховані за договором з ТОВ "Глобал ІНТЕЛ Трейдінг" договір №Ч1994-2021 від 18.11.2021 року про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження то адвокат [PERSON] зауважив, що предметом даного договору є надання певних інформаційних послуг. В той же час вартість цих послуг (інформація та консультація) становить 2800 гривень 00 коп. (п.4.1 договору) а не 2800 доларів США, на що вказувала [PERSON] із вимогою про стягнення з [PERSON] на її користь половини цієї суми. Щодо визнання (частки) паю в обслуговуючому кооперативі "Житловий-Будівельний кооператив "Сенсація" у вигляді сукупності майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою [ADDRESS] , загальною площею 23 кв.м., за договором №2021/05/14/59 від 14.05.2022 року вартістю 12650 доларів США, що еквівалентно 373130 гривень, спільним майном подружжя та виділення у власність [PERSON] частки паю цього майна вартістю 186565 гривень то договір про пайову участь у кооперативі був укладений за період шлюбу подружжя, що сторонами не оспорюється. За даним договором [PERSON] є асоційованим членом кооперативу і набуває право на квартиру за певних умов, як-то: внесення пайових внесків та укладення в подальшому договору міни паю на квартиру. Тобто, один з подружжя за період шлюбу набув право на пай в житловому кооперативі, що в подальшому дасть право на отримання квартири. При цьому в рахунок вартості паю [PERSON] сплатив 12650.00 доларів США, що складало на момент передачі коштів 349140.00 гривень. Факт сплати підтверджений актом приймання передачі грошових коштів від 14.05.2021. Щодо стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] , компенсації вартості автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] в розмірі 283406,65 гривень, а за [PERSON] визнати право власності на цей автомобіль, то [PERSON] в обгрунтування вимоги стверджує, що кошти на вказану автівку він частково заробив займаючись підприємницькою діяльністю, а частково позичив у рідного брата. [PERSON] про обставини придбання цієї автівки, стверджує, що автомобіль вона купувала за власні кошти, які заробила та заощадила. Та обставина, що автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] був придбаний сторонами у шлюбі (січень 2021 року) і зареєстрований на [PERSON] сторонами не оспорюється. Сторонами у справі були надані письмові докази, які були досліджені судом. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 грудня 2016 року підтверджує факт реєстрації шлюбу 03 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 квітня 2021 року підтверджує факт народження [PERSON] [INFO] . В графі батько вказано [PERSON] . В графі мати вказано [PERSON] (а.с. 154). Копія договору про пайову участь у кооперативі №2021/05/14/59 від 14.05.2021 та акт прийому - передачі грошових коштів підтверджують право пайової участі у кооперативі з подальшим правом набуття майна (квартири) (а.с. 31-35). Копія договору про надання послуг з інформаційного супроводження №Ч1994-2021 від 18.11.2021 підтверджує наявність правовідносин між ТОВ «Глобал» та [PERSON] (а.с. 36). В той же час, жодного підтвердження проведення розрахунків за цим договором в рахунок оплати послуг, як і підтвердження надання консультативних послуг, суду не надано. Копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] підтверджує факт реєстрації транспортного засобу Volkswagen Multivan та причіпу Прагматек підтверджують факт набуття цього майна сторонами у період шлюбу і реєстрації його на ім`я [PERSON] (а.с. 42-44). [PERSON] зазначає, що домоволодіння в садовому товаристві « [INFO] » придбане, переважно, за його особисті кошти отримані від продажу майна., яке належало йому до шлюбу і в підтвердження цього надає суду: копію розписки, копію договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3220887601:01:001:0003, копію договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 104-110). [PERSON] вказує, що також витратила кошти від продажу майна, яке належало їй до шлюбу із [PERSON] на придбання вказаного вище домоволодіння і підтверджує це копією договору купівлі-продажу квартири підтверджує факт продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 185-186). Придбаваючи домоволодіння у садовому товаритсві « [INFO] » його було зареєстровано на [PERSON] за згодою [PERSON] про що свідчить його заява (а.с.187). Договір купівлі - продажу земельної ділянки від 24.12.2016 свідчить про факт придбання [PERSON] у [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: 3222782600:05:0300:0272 в садовому товаристві «Авіатор» за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, за ціною 30 720 гривень 00 копійок (том 2 а.с. 126). Договір купівлі - продажу садового будинку від 24.12.2016 свідчить про факт придбання [PERSON] у [PERSON] садового будинку [ADDRESS] , за ціною 101 220 гривень 00 копійок (том 2 а.с. 174). Адвокат Дунаєнко О.А. зауважила, що при цьому, ціну яку вказує [PERSON] (30000 доларів США нічим не підтверджена). Ціна у договорах продажу домоволодіння житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] (земельну ділянку і будинок) вказана 143000 грн (земельна ділянка) і 180000 грн (будинок) і сумарно становить 323 000 гривень (еквівалент приблизно 12000 доларів США на дату правочину). Сумарна ж вартість домоволодіння, яке придбано у садовому товаристві «Авіатор» за договорами купівлі продажу становить 131 920 гривень (приблизно 5000 доларів США на дату правочину). А суми про які заявляє [PERSON] (тридцять та п`ятдесят тисяч доларів США), на думку [PERSON] , нічим не обгунтовані. Щодо автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] то [PERSON] вказує, що кошти на придбання були заощаджені нею із заробітної плати та позичені у її матері, яка виручила їх від продажу автомобіля шкода і в підтвердження цього надає Договір купівлі продажу транспортного засобу від 04.11.2021 (а.с. 200). Сторони у справі вели спільний побут. [PERSON] неодноразово здійснювала грошові перекази на картку [PERSON] в підтвердження чого надано копії платіжних доручень "Приватбанку" (том2 а.с. 2-52). [PERSON] весь час перебування у шлюбі працювала в ДП «ШЕНКЕР» ПАТ «Укрнафта» та отримувала заробітну платню, що підтверджує копію довідки про доходи, [PERSON] та копіями довідок 5-ОК та 7-ОК (а.с. 213-221). [PERSON] зареєстрований як ФОП, займається підприємницькою діяльністю та отримує прибутки. В підтвердження цього надав суду податкові декларації платника податку за 2019-2021 роки. Судом були допитані свідки заявлені сторонами. Так, будучи допитаним у якості свідка [PERSON] показав суду, що вони познайомились із [PERSON] 15.10.2015 і одразу почали проживати разом. Проживали у його тещі. У нього був будинок у с. Старе, Бориспільського району. Однак, [PERSON] була проти того, щоб жити там із-за його розміщення. Вони вирішили продати його будинок і частину її квартири від першого шлюбу, щоб придбати будинок у Макарівському районі у садовому товаристві «Авіатор» будинок вартував 50 тисяч доларів США. З них 40 тисяч дав він, а 10 тисяч [PERSON] . Пай в обслуговуючому кооперативі "Житловий-Будівельний кооператив "Сенсація" він оплатив із грошей, які заробляв підприємницькою діяльністю. Після здачі багатоквартирного будинку і отримання квартири (яка фактично і є паєм) планували здавати квартиру. Свідок ствердив, що [PERSON] та причіп [PERSON] він придбав також за власні кошти для заняття підприємницькою діяльністю. Однак не підтвердив перебування цього майна на балансі юридичної особи. Квадрацикл з пояснень [PERSON] придбали без документів. Покористувались ним недовго і продали, також без документів повернувши кошти. Придбавали і продавали через оголошення на сайті ОЛХ. Щодо послуг консультативного характеру ТОВ "Глобал ІНТЕЛ Трейдінг", [PERSON] пояснив, що їх вартість за договором складала 2800 гривень. Інформація стосувалась консультацій з підбору автомобілів. Майна за договором з цією компанією він не отримував. Автомобіль Nissan Rogue купували для дружини за спільні кошти. Свідок [PERSON] пояснила, що є хрещеною дитини сторін у справі. Знає їх багато років. Проживає в будинку на тій же вулиці де і вони. Окремо сторони не проживали. Вели спільний побут. Купували майно разом. Свідок [PERSON] дав свідчення ідентичні показанням [PERSON] . Свідок [PERSON] показав, що вони із дружиною купували будинок в с. Старому. Ціна за будинок і земельну ділянку за Договорами вказана 143000 грн і 180000 грн (еквівалент 8000 доларів США) щоб зменшити податок при продажу. Реальна ціна за яку вони придбали нерухомість була 30000 доларів США. Гроші передавали з рук в руки, трьома платежами по 10 тисяч. Свідок [PERSON] (батько [PERSON] ) пояснив, що будинок в с. Старе вони з матір`ю придбавали для сина. Після одруження син із дружиною вирішили його продати і купити будинок в іншому місці. На новий будинок не вистачало грошей (22 тисячі доларів США) і свідок позичав [PERSON] 11 тисяч доларів США. Позику ніяк не оформляли. Відсотки за користування і строк повернення не оговорювали. Просто дав сину гроші. Свідок [PERSON] (рідний брат [PERSON] ) показав, що позичав брату гроші 11 тисяч доларів США на придбання домоволодіння у [ADDRESS] . Не вистачало 22 тисячі доларів. Половину з них (11 тисяч), [PERSON] позичив у батьків. Також не оформляли юридично цю позику. Потім свідок позичав [PERSON] 10 тисяч доларів США на придбання автомобіля Ніссан, яким користувалась дружина брата. Сторони відмовились від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Вирішуючи даний спір, суд керується наступними нормами закону. Щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, і заслухавши пояснення сторін, визнання позовної вимоги про розірвання шлюбу зі сторони відповідача, суд вважає таким, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і приходить висновку про її задоволення. Щодо поділу майна подружжя Законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком. Майно придбане за запозичені (кредитні) кошти та оформлене на одного з подружжя, все одно є об`єктом спільної сумісної власності і підлягає поділу судом оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України - "майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка." Окрім цього для суду важливим є встановлений факт, що нерухомість була придбана в інтересах сім`ї, тому відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договори купівлі-продажу, кредиту та пайової участі створюють обов`язки для обох з подружжя і після розлучення. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України, щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя, Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Проте примусове припинення права власності можливе лише згідно зі статтею 365 ЦК України. Разом з тим, як зазначалось вище, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Отже, у разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених ч. 5 ст. 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року № 6-2811цс15, від 07 червня 2017 року №6-2670 цс 16. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою. Жоден із сторін не дав згоди на виділ його частки із спільної сумісної власності подружжя. Відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду жодна із сторін не вносила. Крім цього заявлені [PERSON] суми за які придбавалось майно - земельна ділянка, площею 0,0600 га, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3222782600:05:0300:0272; садовий будинок, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , а також сума за яку було відчужене належне йому до одруження майно - різняться від сум фактично вказаних у договорах купівлі - продажу і суперечать заявленим позовним вимогам. Розмір витрачених на придбання нерухомості коштів (а по суті, фактичної вартості майна) [PERSON] та його захисник, намагались довести шляхом допиту свідків [PERSON] (батька позивача) та [PERSON] (рідного брата позивача) і допиту самого [PERSON] , в якості свідка. Суть інформації яка надана цими свідками полягає в тому, що вартість домоволодіння вказана в Договорі купівлі продажу земельної ділянки та Договорі купівлі продажу садового будинку, які розташовані у садовому товаристві "Авіатор", №182, Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада сумарно становить не 131920 (приблизно 4922 доларів США, за курсом НБУ на момент придбання) як вказано у договорах, а 50 000 доларів США. Свідки вказали, що [PERSON] отримував від брата та батька позики на купівлю домоволодіння в садовому товаристві « [INFO] » в сумі 22 тисячі доларів та отримав кошти від продажу будинку, який належав йому до одруження, також за ціною вищою, аніж вказано у Договорах. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України, не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК). (п. 8 Постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). В той же час, заяв про недопустимість доказів в ході їх дослідження у судовому засіданні, а ні сторонами а ні їх представниками заявлено не було. Одночасно із цим, суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами, факт придбання садового будинку та земельної ділянки у садовому товаристві "Авіатор", №182, Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада саме за 50 000 доларів США, 40 000 з яких були особистими коштами [PERSON] , що унеможливлює задоволення цієї частини позовних вимог [PERSON] . Транспортні засоби, та майнові права (пай) в житловому кооперативі, як зазначалось вище, були придбані подружжям у період шлюбу. Кожен із подружжя працював і отримував дохід. Належних та допустимих доказів того, що майно було подароване, успадковане або ж придбане за кошти, що належали одному із подружжя особисто - суду не надано. Таким чином: спірне майно - земельна ділянка, площею 0,0600 га, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3222782600:05:0300:0272; садовий будинок, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. [NUMBER] . сірого кольору, номер шасі [NUMBER] ; сукупність майнових прав (пай) на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира [ADDRESS] , загальною площею 23 кв.м.); автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] набуте у шлюбі за спільні кошти є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, враховуючи презумпцію спільності майна, набутого за час шлюбу, яка відповідачем спростована не була. Враховуючи, викладене, суд вважає правильним залишити зазначене вище майно у спільній частковій власності сторін, визнавши їх ідеальні частки власності в цьому майні в рівному розмірі. Позовних вимог про припинення права на частку у спільному майні (автомобілі та причіп) не заявлялось, однак, у разі необхідності, сторони не позбавлені можливості захистити свої законні права та інтереси, поставивши питання перед судом про припинення права на частку у спільному майні в порядку ст. 365 ЦК України, як і не позбавлена права звернутися до суду з позовом щодо користування спірними автомобілями в силу ст. 358 ЦК України або звернутися з іншими позовними вимогами для вирішення спору, який виникне між сторонами. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсацію частини коштів, які були перераховані за договором з ТОВ "Глобал ІНТЕЛ Трейдінг" договір №Ч1994-2021 від 18.11.2021 року про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження з придбання автомобіля, в розмірі 41295,00 гривень та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію частини квадроциклу Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4, який був проданий [PERSON] в розмірі 29469 гривень то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Обов`язок доказування визначений статтею 81 ЦПК України, за змістом якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розрахунок судового збору При зверненні до суду позивач за первинним позовом поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 копійок за вимогу про розірвання шлюбу. Також, після зміни предмету позову [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 12405 гривень 00 коп. за позовні вимоги про поділ майна подружжя. Судові витрати за зустрічним позовом про поділ майна подружжя сплачені в розмірі [PERSON] в розмірі 4757 гривень 45 копійок. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови, часткової відмови в позові судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Позовні вимоги за первинним та зустрічним позовами задоволені частково і судовий збір суд розраховує із співвідношення 50% розміру позовних вимог пропорційно 50% сплаченого судового збору. Таким чином 1) 13397,40 : 2 = 6698 гривень 70 коп. 2) 4757, 45 : 2 = 2378 гривень 70 копійок. 3) 6698,70 - 2378,70 = 4320 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] . Крім того [PERSON] був сплачений судовий збір за розгляд вимог про забезпечення позову в розмірі 992 гривень 40 копійок, які суд також покладає на сторони пропорційно до задоволених вимог стягуючи з [PERSON] на користь [PERSON] 496 гривень 20 копійок (992грн 40 коп /2 = 496 грн. 20 коп.). Таким чином, стягненню із [PERSON] підлягає різниця судового збору, сплачена сторонами з урахуванням різниці всіх сум та часткового задоволення позовних вимог (4320 гривень 00 копійок - 496 гривень 20 копійок = 3823 гривень 80 копійок) 08 лютого 2023 року [PERSON] було подано на адресу канцелярії суду заяву про відшкодування судових витрат. В заяві представник [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір в сумі 22749,85 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 54000 гривень за Договіром про надання правової допомоги №10/2022 від 30.06.2022. В судовому засіданні [PERSON] не змогла надати підтвердження та пояснити суму судових витрат в розмірі 22749,85 гривень. Зазначила, що вона помилилася, однак вірної суми вона вказати не може, тому просить вважати суму витрат ту яка є підтверджена чеками та квитанціями, що наявні в матеріалах справи. Підтверджень сплати гонорару на суму в 54000 гривень суду також [PERSON] не надала. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача за первинним позовом, надано суду письмові докази: акт здачі-прийняття виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №10/2022 та довідка про оплату правничої допомоги. Однак в зазначеній заяві відсутня квитанція, касовий ордер чи інший документ який би підтверджував факт сплати [PERSON] на користь [PERSON] гонорару у сумі 54000 гривень. Таким чином, на переконання суду, належних та допустимих доказів оплати послуг за правничу допомогу, адвокатом Дунаєнко О. А. не надано, що не дає суду законних підстав для задоволення її заяви. Разом в викладеним адвокат Окунєв І.С, також подав заяву про відшкодування судових витрат в справі та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 80000 гривень, і повідомив, що всі докази витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial