Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кучер Ю.В, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №08про народження [PERSON] , складеного 17.09.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та [PERSON] (матір дитини) знайомі з 2002р., в шлюбі не перебували, спільного побуту не вели. [INFO] народилася [PERSON] , про що 17 вересня 2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області видано поновлений запис свідоцтва про народження. Згідно свідоцтва про народження «запис поновлено» від 17 вересня 2008 року Серії [NUMBER] в актовому записі №08 в книзі реєстрації народжень батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Позивач у 2002р., працюючи на ринку в м. Черкаси вантажником, познайомився з [PERSON] , яка приїхала з Азербайджану, з якою мав здебільшого дружні відносини. Пізніше [PERSON] поїхала на роботу в м. Київ та повернулась в 2007 році з малолітньою дочкою [PERSON] . [PERSON] запевнила позивача, що саме він є рідним батьком дитини, просила визнати дитину та допомогти отримати свідоцтво про народження дитини. В 2009 році [PERSON] повідомила позивача про намір повернутись на батьківщину разом з донькою та попросила надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. 30 вересня 2009 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. засвідчила заяву №9807 позивача про те, що він не заперечує про намір [PERSON] виїхати на постійне місце проживання за кордон до Азербайджану разом з їхньою малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.08.2015р. В жовтні 2018р. до позивача звернулась [PERSON] (бабуся дитини по лінії матері) та повідомила, що позивач не є біологічним батьком дитини - [PERSON], що їй для оформлення опікунства над онукою необхідно позбавити позивача батьківських прав. Просила підписати заяву у нотаріуса, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Позивач погодився, підписуючи заяву №2320 від 31.10.2018р., посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А. про визнання позовних вимог, зі змістом заяви не ознайомився та не розумів, що погоджується також на стягнення аліментів. Також позивач зазначив, що 16 квітня 2019 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси позов Органу опіки та піклування м. Черкаси в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволено повністю. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] , на користь неповнолітньої [PERSON] , аліменти на її утримання на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Участі в даній справі [PERSON] не приймав. Згідно відповіді ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області від 11.08.2021 року 2300-0403-8/46306, на підставі постанови державного виконавця Соснівського відділу ДВС від 07.12.2020 №60333780 та по виконавчому листу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2019 №712/1063/19 з пенсії позивача проводяться утримання аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та на погашення заборгованості по аліментах, яка станом на 01.09.2021 становить 64173,55 грн. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13.08.2019р. №879 [PERSON] призначено піклувальником на неповнолітньою [PERSON] , та надано їй права і поклали обов`язки законного представника, згідно з чинним законодавством. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить ухвалити рішення про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №08 про народження [PERSON] , складеного 17.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк на надання відзиву на вказану позовну заяву. Відзив від відповідача до суду не надходив. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2022 року призначено в справі судово-медичну генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2022 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням на адресу суду цивільної справи разом з висновком експерта. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Кучер Ю.В. в судове засідання не з» явилася. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки. Також, 19.08.2022 року, через канцелярію суду відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, врахувавши думку сторін, викладену у їх заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження «запис поновлено» від 17 вересня 2008 року Серії [NUMBER] в актовому записі №08 в книзі реєстрації народжень батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді від 26 жовтня 2021р. №3483/22.1-04-03 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) проведено перевірку за відомостями архіву відділу ДРАЦС громадян у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), актового запису про шлюб, складеного відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] , не виявлено. Відповідно до заяви від 30 вересня 2009 року №9807, засвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., [PERSON] відомо про намір [PERSON] , [INFO] виїхати на постійне місце проживання за кордон до Азербайджану та про її клопотанняз питань виїзду разом з нею з України на постійне місце проживання за кордон до Азербайджану їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Цим заявляє, що не заперечує проти її виїзду на постійне місце проживання за кордон з матір`ю, і що виїжджаюча [PERSON] не має по відношенню до нього невиконаних обов`язків та майнових зобов`язань, передбачених законодавством України. Відповідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.08.2015р, [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до довідки МСЕК №2 серії 12 ААБ № 469777 [PERSON] є інвалідом І (першої) групи «Б» безтерміново. Згідно довідки Черкаської обласної психіатричної лікарні №1 від 02.12.2002р. №2879/02 [PERSON] знаходився на стаціонарному обстеженні з 31.10.2002р. по 02.12.2002р. Згідно довідки (замість військового квитка) №4516 від 12.08.2003р. медичною комісією [PERSON] визнано обмежено здатним до військової служби за групою 1 ст. 14-б наказу МОЗ №207 від 12.07.1999р. Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13.08.2019р. №879 [PERSON] 1970 р.н. призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON] та надано їй права і покладено обов`язки законного представника, згідно з чинним законодавством. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2022 року призначено в справі судово-медичну генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] ? Відповідно до висновку експерта від 30.11.2022 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-131-2022 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до абз. 2, 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до висновку експерта від 30.11.2022 № 103-131-2022 біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем судових витрат, представником позивача - адвокатом Кучер Ю.В. надано до суду копію договору № 115 про надання правової допомоги від 21 жовтня 2021 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 21.10.2021, відповідно до якої позивач сплатив адвокату Кучер Ю.В. на підставі договору про надання правової допомоги 4000,00 гривень, копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 26.01.2022, відповідно до якої позивач сплатив адвокату Кучер Ю.В. на підставі договору про надання правової допомоги 4000,00 гривень та копію квитанції № 18 від 11.11.2022, відповідно до якої за проведення в справі судово-медичної експертизи позивач сплатив 10868,01 грн. Таким чином, наявні в матеріалах справи докази є підставою для стягнення судом розміру понесених позивачем судових витрат з відповідача, оскільки цей розмір є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст. 122, 136 СК України та

Outcome: approved