Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

04 січня 2023 року представник позивача ТОВ "Світловодськпобут" Московський С.В. звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у загальній сумі 23812 грн. 24 коп., з яких за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2022 року 17193 грн. 98 коп. - основний борг, з 01 січня 2018 року по 01 лютого 2022 року 4739 грн. 16 коп. - втрати від інфляції, 1879 грн. 10 коп. - 3% річних, а також судові витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ та забезпечує тепловою енергією багатоквартирні будинки. 25 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до п. 1 вказаного Договору, виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Вказаний договір втратив свою чинність з 01 грудня 2021 року, коли почав діяти публічний типовий договір приєднання - надання послуг з постачання теплової енергії, розміщений на офіційному сайті ТОВ «Світловодськпобут» та фактом отримання послуги. Відповідач договірні зобов`язання не виконує, за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2022 року її заборгованість за спожиту теплову енергію становить 17193 грн. 98 коп. З підстав ст.ст. 7-10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VІІІ, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 67 ЖК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 625 ЦК України, п.п. 37, 45, 46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року, п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03 жовтня 2007 року просить позов задовольнити. (а.с. 2-5) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 41-42) Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Представник позивача адвокат Гармаш А.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 49) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, клопотала перед судом про проведення судового розгляду без її участі. Заявила про застосування строків позовної давності, про що подала суду відповідну заяву. (а.с. 47-48) Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Квартира [ADDRESS] в опалювальні періоди 2018 - 2022 років забезпечувалась послугами з централізованого опалення, на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28) 25 червня 2008 року між ТОВ «Світловодськпобут» (на момент укладення договору - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут») та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до п. 1 якого ТОВ «Світловодськпобут зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Пунктом 28 вказаного договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом 5 років. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність його перегляду. (а.с. 6, 37) За встановленими тарифами ТОВ „Світловодськпобут" здійснювало нарахування відповідачеві вартості наданих послуг. Заборгованість за послуги ТОВ "Світловодськпобут" по особовому рахунку № [NUMBER] становить за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2022 року 17193 грн. 98 коп. - основний борг, з 01 січня 2018 року по 01 лютого 2022 року 4739 грн. 16 коп. - втрати від інфляції, 1879 грн. 10 коп. - 3% річних. (а.с. 7-8) Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. В розумінні положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач є індивідуальним споживачем послуг з централізованого опалення. У відповідності до ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та зобов`язаний, в свою чергу, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. В ході судового розгляду встановлено, що позивачем надано відповідачеві послуги з централізованого опалення, проте остання свої зобов`язання перед надавачем послуг в частині їх оплати належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість згідно з розрахунком, наданим позивачем. Між сторонами склалися договірні відносини, згідно яких підприємство надавало послуги з централізованого опалення вказаної вище квартири, споживач отримував ці послуги, але безпідставно зобов`язання за Договором щодо оплати послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором, не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку, який не оспорюється відповідачем в частині сум нарахувань заборгованості, за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2022 року виникла заборгованість за отримані послуги у сумі 17193 грн. 98 коп. (а.с. 7-8) У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач прострочила виконання зобов`язання, то має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення 17193 грн. 98 коп., а також втрати від інфляції за період з 01 січня 2018 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 4739 грн. 16 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1879 грн. 10 коп. (а.с. 7-8) Правилами ст. 256 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у своїй заяві від 01 лютого 2023 року просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Згідно з п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, який набрав чинності 02 квітня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин. Вказаний карантин продовжений постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції станом на 19 серпня 2022 року, продовжений до 31 грудня 2022 року. Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 04 січня 2023 року та заявляє вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2022 року, які охоплюються строком позовної давності з урахуванням продовження такого строку на час дії карантину. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом у розмірі 2481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved