Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від бухгалтера підприємства, де вона працює, дізналась про те, що до бухгалтерії надійшли документи від приватного виконавця Булахевіча С.В. про стягнення заборгованості. Після звернення до приватного виконавця з заявою, позивачка отримала копії матеріалів виконавчого провадження. За таких обставин їй стало відомо, що нотаріусом вчинено виконавчий напис відносно неї та відповідачем звернуто його до стягнення. Проте зі змістом постанови виконавчого провадження вона не згодна. Вважає дії приватного нотаріуса Булахевіча С.В. незаконними. Зазначає, що з 09.01.2014 до дати звернення до суду не отримувала жодних повідомлень з приводу виконавчого провадження. Повідомляє, що перед відповідачем ніяких фінансових зобов`язань не має. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено незаконно та безпідставно, адже нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису, також не переконався у наявності боргових зобов`язань. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 07 жовтня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області відкрив провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання було призначено на 05 листопада 2021 року. До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову. Южноукраїнський міський суд Миколаївської області ухвалою від 08 жовтня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задовольнив та зупинив стягнення у виконавчому провадженні № 65571815, яке проводиться на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 14\~248,05 гривень, 500,00 гривень мінімальних витрат виконавчого провадження, 1224,81 гривень основної винагороди. До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., в якому він заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що жодними доказами, які долучені до позовної заяви, не підтверджена стягнута фактично сума на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (за виключенням витрат виконавчого провадження, винагороди приватного виконавця). На його думку позивачем не враховано витрати по виконавчому збору та витрати виконавчого провадження, які не були стягнуті та перераховані на адресу стягувача. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості із приводу фактично перерахованих коштів в рамках виконавчого провадження саме стягувачу, а зазначена загальна сума стягнення, в тому числі і витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця. На його думку, неможливо виокремити суму коштів, які стягнуті на рахунок стягувача, а які на рахунок приватного виконавця. Пояснив, що винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження повинні бути стягнуті із приватного виконавця, але не з відповідача, оскільки відповідач не отримував ці кошти. Звернув увагу суду на те, що звіт від 28.09.2021 року підписаний [PERSON] , проте повноваження останньої не встановлені, що надає цьому доказу статус недостовірного. До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла відповідь на відзив від позивачки [PERSON] , в якій вона пояснила, що відповідач не дотримався встановленого строку на подання відзиву. Звернула увагу, що матеріали справи містять належні докази правомірності та обгрунтованості заявлених позовних вимог. Просила відхилити відзив та здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Тривалий час суд не розглядав справу зв`язку з неявкою учасників справи, перебуванням судді Волкової О.І. на лікарняному та у відпустці. У судове засідання 06.02.2023 позивачка [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, в якій підтримала позовну заяву, просила її задовольнити та провести розгляд справи без її участі. У судове засідання 06.02.2023 відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З огляду на матеріали справи, 23.03.2021 року приватним нотаріусом Обухвського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 34451, за яким звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 004-14995-090114 від 09.01.2014 року, укладеного з Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість у загальній сумі, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису - 14 248 (чотирнадцять тисяч двісті сорок вісім) гривень 05 (п`ять) копійок (а.с.14). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 25.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 65571815 приватним виконавцем Булахевічем С.В. відносно [PERSON] (а.с.15-17). Постановою про відкриття провадження від 25.05.2021 року ВП №65571815, виданою приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 34451, виданий 23.03.2021 року (а.с. 37). 25.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. винесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди у сумі 1224,81 гривень (а.с.39-40). Відповідно до постанови ВП №65571815 від 25.05.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника [PERSON] загальну суму мінімальних витрат 500,00 гривень (а.с.41-42). Відповідно до постанови ВП № 65571815 від 22.06.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 16 172, 86 гривень (а.с.41-42). Згідно з копією звіту про здійсненні відрахування та виплати № 807-2021 від 28.09.2021 року, виданого головним бухгалтером ПрАТ «ЮЖЕНЕРГОБУД» Чумак Т.П., з [PERSON] за період з 01.07.2021 року по 30.09.2021 стягнуто суму 7 496,00 (сім тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень на виконання постанови ВП № 65571815 від 22.06.2021 року (а.с.18). Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин 1-4\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У свою чергу\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII\~(надалі за текстом - Закон) передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі за текстом - Порядок). Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно підпунктів 3.2. і 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості\~підтверджують документи, передбачені\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до підпункту 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. При цьому, згідно підпунктів 6.1. і 6.2. пункту 6 глави 16 розділу ІІ Порядку, за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Відповідно до підпунктів 7.1. і 7.3. пункту 7 глави 16 розділу ІІ Порядку, у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 і від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц з подібних правовідносин. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) та застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц (провадження № 61-35277св18). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Позивачка [PERSON] \~оспорює виконавчий\~напис та\~стверджує,\~що він вчинено незаконно та безпідставно, адже нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису, також не переконався у наявності боргових зобов`язань. Будь-яких належних доказів на спростування зазначеного доводу суду не було надано, у зв`язку з чим суд приймає цей довід як такий, що відповідає дійсності та визнає, що зазаначена заборгованість є спірною. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17. Згідно пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нормою ст. 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Заперечуючи проти позову, відповідачем, в свою чергу, не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту їх правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відповідачами не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, оспорюваний виконавчий напис: оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не підтверджений випискою по рахунку позивача за Договором кредиту, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 16 172 гривні 86 копійок, що, як зазначає позивачка, станом на дату подання позову становить 7 496,00 грн, які було стягнуто на підставі виконачого документу, не підлягає задоволенню. Позивачкою не надано доказів, які у своїй сукупності давали б змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можут підтверджуватися іншими засобами засобами доказування. Матеріали позовної заяви не містять достатніх доказів для встановлення обставин щодо стягнення з відповідача суми коштів, які було стягнуто на підставі виконачого документу.

Outcome: partial