Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») в особі уповноваженого представника звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (надалі «Відповідач»), в якому просить розірвати Договір №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Таун Девелопмент», вул. Вовчинецька, 207, м. Івано-Франківськ, 76006; (код ЄДРПОУ 41043449) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , отримані за Договором №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року грошові кошти в сумі 932573 гривні 94 коп. Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем не виконано взятих за Договором №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року, укладеним між ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» та [PERSON] (правонаступником усіх прав якої є Позиавч Бойканюк О.В.), зобов`язань, оскільки станом на визначену даним договором дату не організовано будівництва об`єкту; станом на кінець жовня 2022 року залитий лише фундамент дому, і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводились і не проводяться. Як зазначено у позовній заяві, Позивач виконала взяті на себе зобов`язання та оплатила вартість будівництва, при цьому, відповідач до встановленого у договору терміну та до сьогоднішнього часу взяті на себе зобов`язання не виконав. Посилаючись на істотне порушення Відповідачем умов Договору №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року, [PERSON] , яка є правонаступником його сторони, звернулася до суду з позовом про розірвання даного договору та стягнення оплачених за договором коштів у розмірі 932573 гривні 94 коп. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ», явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечило, про дату та час судових засідань повідомлялося належним чином за зареєстрованою юридичною адресою. Відзиву на позов від Відповідача не надходило. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, а представник Позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, Суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 12 червня 2019 року між ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено Договір №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому (надалі також «Договір»). Пунктом 1.1 Договору передбачено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця об`єкт нерухомого майна, що буде створений в майбутньому, описаний у п.1.2 даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт та оплатити його вартість відповідно до умов даного Договору. За даним Договором у власність Покупця передається наступне нерухоме майно, в подальшому Об`єкт, що знаходитиметься в житловому будинку з вбудованими закладами громадського призначення в м. Івано-Франківськ (будівельна адреса: [ADDRESS] ) (далі по тексту Комплекс) у відповідності до наведеного опису\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ (пункт 1.2). Зокрема, предметом продажу є квартира в другому під`їзді на четвертому поверсі, загальною площею, 62 квадратних метра.\~ Згідно пункту 1.5 Договору планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться вказаний у п. 1.2. Об`єкт друге півріччя 2021 року. [PERSON] повністю сплачено вартість квартири згідно договору №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року в розмірі гривневого еквіваленту 25 508 доларів 04 центів США за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на день оплати, що підтверджується Довідкою вих. № 1206-1 від 12 червня 2019 року (а.с.16). 05 червня між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУМ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Продавець), [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Набувач) було укладено Угоду № 1 до договору № 1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що\~ буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року (надалі також «Угода»). Згідно пункту 1. Угоди замінено «Покупця» у Договорі з усіма укладеними додатковими угодами з [PERSON] на [PERSON] . Пунктом 2. Угоди передбачено, що з моменту підписання даної додаткової угоди, всі права та обов`язки за Договором з усіма укладеними додатковими угодами, що виникли у Покупця переходять до Набувача, якого Сторони в подальшому вважають «Покупцем» за Договором, який приймає на себе подальші права та зобов`язання, що виникли як на момент підписання цієї угоди так і ті. що виникатимуть в майбутньому, під час його виконання. Відповідно до пункту 3. Угоди підписанням даної додаткової угоди Покупець [PERSON] стверджує про добровільну передачу (відступлення) своїх прав та обов`язків, що виникли та / або можуть виникнути з умов Договору та додатків до нього па користь «Набувача», відсутність в цей момент та відсутність в майбутньому будь-яких майнових та немайнових претензій до «Продавця» і «Набувача», що можуть виникнути з умов Договору та додатків до нього. Пунктом 4. Угоди передбачено, що «Набувач» стверджує, що в момент підписання даної угоди отримав від [PERSON] оригінал договору №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року та документи, що підтверджують здійснення повного розрахунку по договору (квитанції, платіжні доручення, т. п.). Однак, як зазначено у позовній заяві, Відповідачем було порушено умови зазначені у пункті 1.5 Договору, а саме, що планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться вказаний у п. 1.2. Об`єкт друге півріччя 2021 року. На неодноразові звернення до Відповідача, останній не повідомив про причини зупинення у будівництві. Як зазначено у позові, станом на кінець жовня 2022 року залитий лише фундамент дому і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводились і не проводяться. 13 липня 2022 року Позивачем було надіслано Лист претензію стосовно причини зупинення у будівництві, на який відповіді не отримано. 18 липня 2022 року Позивачем було надіслано Повідомлення про розірвання договору і повернення сплачених коштів. Враховуючи зазначене, [PERSON] в особі свого уповноваженого представника звернулася до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (статті 526 ЦК України). Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1\~ ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами першою, другою та третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підстави для зміни і розірвання договору врегульовано ст.651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Великою палатою Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 № 910/2861/18 висловлено позицію, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторонни неможливість досягнення нею цілей договору. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Підставами позовних вимог представником [PERSON] зазначено те, що Відповідачем не виконано умов Договору, оскільки станом на друге півріччя 2021 року, як і станом на час звернення до суду, не організовано будівництво Об`єкту, не введено його в експлуатацію. Як зазначено в позовній заяві, на кінець жовня 2022 року залитий лише фундамент дому, і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводились і не проводяться Доказів, які б спростовували вищевикладені твердження Позивача, Відповідачем суду не надано, і Судом таких обставин не встановлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Позивачем доведено факт істотного порушення Відповідачем умов Договору (повне невиконання його умов), у зв`язку з чим існують передбачені ст.651 ЦК України підстави для розірвання Договору №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки в матеріалах справи містяться підтвердження того, що на виконання обов`язків за Договором №1-12/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 12 червня 2019 року [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , було сплачено продавцю ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» грошові кошти гривневому еквіваленті 25 508,04 дол. США станом на час оплати (а.с.16), дані кошти у зв`язку з розірванням договору з підстави його істотного невиконання повіреним, підлягають стягненню з ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Судовий збір слід розподілити у відповідності до статті 141 ЦПК України. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Судом прийнято рішення про задоволення\~ окремих позовних вимог про розірвання договору (немайнова вимога) та про стягнення коштів (майнова вимога), стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 10 318,14 грн. (992,4 грн. + 9325,7 грн.) Щодо вимог про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу Суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги, як і порядок та строки її оплати, визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Представником Позивача долучено до матеріалів справи належні документи, які підтверджують факт надання та оплати правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. Враховуючи вищевикладене та визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії,часткове задоволення позовних вимог, Суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 509, 526, 625, 629, 651, 653 ЦК України,

Outcome: approved