Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1293/98 від 05 серпня 1998 року (квартири) за адресою: [ADDRESS] дійсним; стягнути судові витрати з відповідачів, посилаючись на такі обставини. 05 серпня 1998 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла за довіреністю серії ААО №958208, реєстр № 8684 від імені [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1293/98 (квартири) за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 31 грудня 2022 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Його законна дружина, [PERSON] , звернулася у встановлений законом строк до Малиновської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. З огляду на наведені норми матеріального права, враховуючи, що на теперішній час біржа, на якій був укладений договір купівлі-продажу, ліквідована, беручи до уваги, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, який помер [INFO] , інші спадкоємці першої черги за законом відсутні, крім того, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, тому представник позивачки вважає необхідним просити суд захистити права позивача та визнати за нею у судовому порядку право власності: на квартиру , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, який помер. Представник позивача [PERSON] адвокат Петрушко Ірина Сергіївна надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили та відзиву не надали. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. 05 серпня 1998 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла за довіреністю серії ААО №958208, реєстр №8684 від імені [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1293/98 (квартири) за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір згідно з вимогами ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований на Одеській товарній біржі в Книзі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю №7 допк. за №261 на ст.57 13 серпня 2022року та посвідчений Одеським міським бюро технічної інвентаризації. Згідно з п. 9 умов даного правочину подальшому нотаріальному посвідченню договір не підлягав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 31.12.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Його законна дружина, [PERSON] , звернулася у встановлений законом строк до Малиновської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, вимог діючого законодавства свідоцтво про право на спадщину видається за наявністю у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей. Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (п. 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті її чоловіка, [PERSON] , не має можливості з тих причин, що позивачка не надала до нотаріальної контори оригінали документів, що посвідчують право власності її чоловіка, на вищевказану квартиру. На підставі вищезазначених обставин зазначаємо, що позивачка не може набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та отримати на нього свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з\~ч.\~1,\~3,\~5\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з пунктом 4 статті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до частини 1 статті 45, ст. 47 ЦК Української PCP недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Статтею 227 ЦК Української PCP 1963 року передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з п. 1.7 біржового контракту, Договір купівлі-продажу підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п. 14 біржового контракту угоди купівлі-продажу, укладені на біржі, не підлягають нотаріальної реєстрації згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». З огляду на наведені норми матеріального права, враховуючи, що на теперішній час, на якій був укладений договір купівлі-продажу , ліквідована, беручи до уваги, що Позивачка є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, який помер [INFO] , інші спадкоємці першої черги за законом відсутні, крім того, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, тому представник Позивачки вважає необхідним просити суд захистити права позивача та визнати за нею у судовому порядку право власності: на квартиру , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, який помер. У зв`язку з тим, що на даний час нотаріально посвідчити угоду неможливо, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial