Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

1.Стислий виклад\~позиції позивача У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Бакшеївка Вовчанського району Харківської області померла її рідна баба по материнській лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4, 23 умовних кадастрових гектарів розташована на території Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району у землях колишнього САТ «Олександрівське». Єдиним спадкоємцем за законом після померлої баби була її донька, мати позивачки, [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавці фактично проживала з нею однією сім`єю, а після смерті баби мати переїхала до позивачки в [ADDRESS] , де і проживала до дня смерті. [INFO] [PERSON] померла, і її спадкоємцями за законом є позивач, та її сестри треті особи у справі, які на свої частки не претендують. При зверненні до нотаріуса в оформленні спадщини, постановою від 11.08.2021р. було відмовлено, оскільки вона, позивач, в шестимісячний строк не прийняла спадщину після померлої баби, у неї відсутній оригінал сертифікату та маються розбіжності в написанні імені баби, зокрема у свідоцтві про смерть [PERSON] , а у свідоцтві про народження її матері [PERSON] . Позивач стверджує, що є рідною онукою померлої [PERSON] , інші її спадкоємці відсутні, оскільки син [PERSON] помер [INFO] (дітей та дружини не мав), донька [PERSON] померла [INFO] , її сестри на свої частки не претендують, а тому відповідно до ст. 1265 ЦК України позивач вважає себе спадкоємцем п`ятої черги за законом щодо її майна. Спадкова справа після померлої баби була відкрита за претензією АК «Харківобленерго», але за довідкою від 30.08.2021р. баба не була споживачем електроенергії та заборгованості не мала. У зв`язку з наведеним, позивач просить: 1)встановити факт, що [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] , і відповідно її, позивачки бабою; 2)визнати за нею в порядку спадкування після померлої баби право на земельну частку (пай) розміром 4, 23 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії ХР № 0190319 на території колишньої Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі За ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 08.10.2021р. відкрито загальне позовне провадження (а.с.35-36). 08.12.2021р. за ухвалою цього ж суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.74-75). 3.\~Позиції учасників\~судового провадження Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та визнають (а.с.40, 44, 57, 68, 103, 109). 4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] в с. Бакшеївка Вовчанського району Харківської області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Косяк Ємільчинського району Житомирської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 1 від 10.01.2008р. складеного виконкомом Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с.65-66), на ім`я якої в Книзі реєстрації сертифікатів по САТ «Олександрівське» за № 326 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 019319 відповідно до розпорядження голови Вовчанської РДА № 122 від 02.03.1998р. про що свідчить повідомлення Відділу у Вовчанському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 03.06.2021р. (а.с.12). У місцевій газеті «Хлібороб» від 16.05.2020р. опубліковане оголошення про втрату земельного сертифікату серія ХР № 019319 на ім`я [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки Вовчанської міської ради від 27.07.2021р. за даними реєстру в [ADDRESS] на день смерті була зареєстрована лише [PERSON] , [INFO] (а.с.15). За повідомленням Осівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 02.09.2021р. № 277, згідно витягу з погосподарської книги за 1983-1985 роки, сім`я [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Осівка Ємільчинського району Житомирської області і до складу сім`ї входили: [PERSON] , 1946 р.н., [PERSON] , 1970 р.н., [PERSON] , 1973 р.н. (а.с.18-19). Згідно погосподарської книги Новоолександрівської сільської ради за 2001-2005 роки, [PERSON] проживала спільно з сином [PERSON] . (а.с.21). Як видно з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану № 00032395542 від 03.09.2021р. та № 00032396010 від 03.09.2021р. [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю записана [PERSON] , а батьком [PERSON] відомості про якого внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, актовий запис склав виконком Осівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, помер [INFO] (а.с22-.23). [INFO] в м. Вовчанську померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 06.06.2020р. та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00026430795 від 22.05.2020р. (а.с.9-10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00026430877 від 22.05.2020р. батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , актовий запис склав виконком Чмілівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.8). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2020р. вбачається, матір`ю позивачки [PERSON] є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с.11). За постановою Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.08.2021р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , оскільки спадкова справа була відкрита за № 400/2008 за претензією АК «Харківобленерго». 11.08.2021р. [PERSON] звернулася з заявою про видачу свідоцтва на право на земельну частку (пай) після померлої баби, але вона заяву про прийняття спадщини в установлений строк не подала, крім цього, в написанні імені [PERSON] вбачаються розбіжності « [PERSON] » - « [PERSON] », а сертифікат є загубленим (а.с.24-25). Згідно довідки АТ «Харківобленерго» Вовчанський район з розподілу електроенергії № 1485 від 30.08.2021р., [PERSON] не має заборгованості перед товариством, і взагалі не є споживачем електроенергії (а.с.26). Позивачем також надано суду письмові заяви свідків [PERSON] , брата співмешканця позивачки, та [PERSON] , з дядьком якої співмешкала мати позивачки, сестра співмешканця позивачки, які вказали про спільне проживання в с. Бакшеївка: [PERSON] , [PERSON] , її трьох малолітніх доньок та їхнього брата (а.с.51, 53). З копії паспорту позивачки від 21.05.2013р. вбачається, що з 29.10.2011р. вона зареєстрована в [ADDRESS] , перед цим 27.10.2011р. знялася з реєстрації у Вовчанському РВ (а.с.27), попереднє місце проживання не зазначено. 5.Мотиви суду Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем п`ятої черги після померлої баби по лінії матері [PERSON] , але у зв`язку з різним написання імені останньої просить у зв`язку з цим встановити факт родинних відносин. Як видно з матеріалів справи сім`я [PERSON] спочатку проживала на території Ємільчинської селищної ради Житомирської області, принаймні за офіційними даними у 1983-1985 роках, де в документах її ім`я писалося « [PERSON] », а після зміни місця проживання, за офіційними даними, принаймні з 2001 року вона переїхала на проживання до Вовчанського району Харківської області, де її ім`я почали писати « [PERSON] ». При цьому, як видно з довідки Осівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 02.09.2021р. № 277, її сином вказано [PERSON] , 1973 р.н., тоді як за офіційними даними його по батькові було [PERSON] , що свідчить про допущення помилок Ємільчинською селищною радою Житомирської області при заповненні офіційних документів. Отже, враховуючи те, що прізвище та по батькові померлої [INFO] [PERSON] , рік її народження 1946 та члени сім`ї, які зазначені органами місцевої влади у довідках по Ємільчинській селищній раді Житомирської області та Вовчанської міської ради Харківської області співпадають, її по-батькові є незвичним для території України, а тому також свідчить на користь того, що мова йде про одну ж ту ж особу, ім`я [PERSON] починається на ту ж букву, а відтак суд дійшов висновку, що досліджені докази вказують на те, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , а відповідно, бабою позивачки. За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що вона відноситься до кола спадкоємців померлої баби п`ятої черги, оскільки спадкова справа після неї відкрита лише за заявою кредитора, інші спадкоємці відсутні, а за довідкою Вовчанської міської ради від 27.07.2021р. на день смерті вона була зареєстрована одна. Суд визнає неналежними доказами заяви свідків, оскільки відповідно до ст. 229 ЦПК України суд досліджує докази безпосередньо, а отже показання свідків можуть бути належними при безпосередньому допиті їх в судовому засіданні, шляхом приведення до присяги та попередження про кримінальну відповідальність. Посилання в заяві свідка на ст. 93 ЦПК є безпідставним, оскільки ця норма стосується письмового опитування саме учасників справи як свідків. Щодо вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (ч.1, 3 ст. 1272). Відповідно до п. 1.2. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядку) передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до\~п.\~3.3.\~Порядку заяви\~про прийняття\~спадщини або\~відмову від\~її прийняття\~подаються спадкоємцем\~особисто нотаріусу\~у письмовій\~формі.\~Якщо спадкоємець\~протягом шести\~місяців не\~подав до\~нотаріальної контори\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв спадщину\~(п.3.15). Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п.3.16). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.17). Отже, враховуючи вказане правозастосування обов`язковою умовою для прийняття спадщини є звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщин до відповідної нотаріальної контори за результатами якої заводиться спадкова справа. У випадку, якщо спадкоємець пропустив строк на прийняття спадщини від має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи спадкова справа після померлої [PERSON] хоча і заведена, але не за заявами спадкоємців, а за заявою кредитора, тобто ніхто із спадкоємців із заявами в установленому порядку не звертався, що вказує на те, що позивач не прийняла належним чином спадщину після померлого баби, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Водночас, її звернення до нотаріуса відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину, вказує на те, що нею не була дотримана установлена законом процедура, оскільки одержанню свідоцтва обов`язково передує подання заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи. \~ \~ \~ \~Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки позивач не подала в установлений законом 6-місячний строк заяву про прийняття спадщини після померлої баби, що стало однією з підстав для відмовити нотаріуса у видачі свідоцтва, тобто не прийняла належним чином спадщину, заяву про визначення додаткового строку не подавала, а тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині є передчасним, а тому у його задоволенні необхідно відмовити. 6.Мотив рішення щодо розподілу судових витрат За змістом п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, належним відповідачем у справі за даним позовом є територіальна громада в особі Вовчанської міської ради Харківської області, так як спадкове майно на яке позивач просила визнати право власності знаходиться на її території. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що Вовчанська міська рада є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину після померлої відсутні, водночас остання ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала їй реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов в частині встановлення юридичного факту і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Вовчанської міської ради, як формального відповідача, відсутні. З огляду на відмову в позові щодо другої позовної вимоги, відсутні підстави для вирішення питання про стягнення позову з відповідача. Разом з тим, при подачі позову до суду позивач не повністю сплатила судовий збір. Так, в додатку до позову надані дві квитанції про сплату судового збору в розмірі 454,00 грн та 908,00 грн (а.с.5-6), в той час як позивачем заявлено дві вимоги, перша немайнового характеру встановлення юридичного факту, та майнового характеру визнання права на земельну частку (пай), тобто за вимогу немайнового характеру сплачено лише 454, 00 грн. За змістом п.п. 1.2.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 1 статті 4 зазначеного Закону установлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2021 року складав 2270 грн. Виходячи зі вказаних норм закону, розмір судового збору за вимогу немайнового характеру станом на 01.01.2021 року становив 908 грн. За таких обставин, оскільки позивач не повністю сплатила судовий збір за вимогу немайнового характеру, а відтак з неї на користь держави необхідно стягнути решту недоплаченого судового збору в розмірі 454, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial