Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

В жовтні 2022 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила суд збільшити розмір аліментів з 2318 грн.,які стягуються з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2020 року, до 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача, як з батька дитини 50% від суми понесених нею додаткових витрат на дитину в сумі 11\~703,22 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітню дитину. Шлюб було розірвано 24.03.2015 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Дитина залишилась проживати з нею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року по справі № 201/2673/15-ц з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . В подальшому вона не одноразово зверталась до суду про збільшення розміру аліментів на дитину в твердій грошовій сумі та розмір аліментів збільшувався за рішеннями суду. Так, в останнє питання про збільшення аліментів на дитину було вирішене 09.12.2020 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та збільшено розмір аліментів на утримання дитини до 2318 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2017 року відповідача позбавлено батьківських прав, але ж він не звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на дитину. Враховуючи що з моменту набрання чинності рішенням суду істотно збільшився прожитковий мінімум на дитину, донька активно розвивається, навчається хореографії, поглиблено вивчає математику, займається спортом. А тому аліментів не достатньо для забезпечення нагальних потреб дитини. Змінились обставини. У зв`язку із воєнним станом вона втратила роботу. Батько дитини перебуває за кордоном, працевлаштований і вона вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі, а саме 5000 гривень із розрахунку суми прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та додаткових витрат на дитину. Окрім того, нею були понесені додаткові витрати на доньку на загальну суму 23406.85 грн, на придбання медикаментів дитині та медичні обстеження після отриманої травми, заняття танцями та участь у хореографічних фестивалях, заняття з спортивного скелелазіння, додаткові витрати на школу та навчання. А тому просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат, що становить 11703,42 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2022 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження за викликом сторін. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала. Пояснила, що звернення до суду обґрунтоване тим, що змінились обставини. А саме, вона втратила роботу у зв`язку із воєнним станом та не може працевлаштуватись на іншу, тому що дитина навчається он-лайн, а також приймає активну участь в спортивних заходах танцювальних змаганнях, що вимагає від позивачки вільного часу для забезпечення присутності дитини на цих заходах. В 2021 році донька в школі отримала черепно-мозкову травму, що потребувало додаткового піклування та коштів на лікування та реабілітацію дитини. Аліменти в розмірі 2318 грн. у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інфляцією є не достатніми. З заявами про індексацію аліментів до виконавчої служби вона не зверталась. Відповідач не сплачує аліменти регулярно, має постійно заборгованість. Тому аліменти в розмірі 5000 гривень вважає достатніми на утримання дитини такого віку. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, справа була розглянута в заочному порядку на підставі наданих доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши надані докази суд встановив наступні обставини. З 23.08.2013 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2015 року шлюб між сторонами був розірваний. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 14 березня 2014 року складено відповідний актовий запис № 377, згідно з яким в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 20.02.2015 року. Цим же рішенням з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання колишньої дружини [PERSON] в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, тобто до [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року було збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON] до 750,00 грн. щомісячно, а також збільшено розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до 500,00 грн. щомісячно. Крім того, зазначеним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину в розмірі 4495,20 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 16 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року. Також зазначеним рішенням суду збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 750,00 грн. до 1350,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи \~з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2017 року по 31 січня 2018 року включно в сумі 4002 грн. 80 коп., інфляційні втрати в розмірі 420 грн. 32 коп. та 3 % річних за прострочення сплати додаткових витрат на дитину в розмірі 114 грн. 90 коп. за період з 07 квітня 2017 року по 11 лютого 2018 року, а також у рахунок відшкодування понесених додаткових витрат на дитину 6264 грн. 98 коп. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 20 березня 2019 року по 22 лютого 2020 року. Також зазначеним рішенням суду збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1350,00 грн. до 1626,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи \~з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 2535 (дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн. 90 коп., неустойку (пеню)\~за прострочення сплати аліментів на утримання дружини в розмірі 105\~(сто\~п`ять)\~ грн.\~ Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення оплати додаткових витрат на дитину відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2018 року за період з 21.06.2018 року по 19.03.2019 року три проценти річних в розмірі 140 (сто сорок) грн. 06 коп. та інфляційні втрати в розмірі 423 (чотириста двадцять три) грн. 85 коп. та додаткові витрати на дитину в розмірі 6940 (шість тисяч дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року\~збільшено розмір аліментів, що стягуються щомісячно до повноліття дитини з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 червня 2020 року , з 1626 гривень до 2318 грн., які підлягають щорічній індексації відповідно до закону. Крім того, стягнуто з відповідача на користь позивачки фактично понесені додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 4\~919. 45грн.,за прострочення оплати додаткових витрат на дитину відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2018 року за період з 20 березня 2019 року по 28 вересня 2020 року інфляційні витрати у розмірі 176 грн. 24 коп. та 3 % річних у розмірі 287 грн. 46 коп. оплати додаткових витрат в сумі 6264,98 грн., стягнутих на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2018 року у справі № 202/798/18. Відповідно до наказу №27-к від 01.03.2022 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП був припинений трудовий договір між позивачкою та ТОВ «ЕКО ЛАБ» Згідно довідки Дніпровської районної філії Дніпропетровського ОЦЗ з 29.03.2022 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна. Суд встановив на підставі виписки із амбулаторної картки стаціонарного хворого, що донька сторін - [PERSON] в період з 07.09.2021 по 10.09.2021 року перебувала на лікуванні в КП ДОДКЛ «ДОР» з діагнозом закрита черепно-мозкова травма . Струс головного мозку. Судом досліджені надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів, квитанції про переказ коштів , квитанції до прибуткового касового ордеру , довідки, рахунки фактури, якими підтверджено додаткові витрати позивача на дитину за лікування після травми в серпні 2021 року, оплата за навчання в КЗ «Школа естетичного виховання», КЗ «Центр культури і дозвілля «Слобожанський», поїздки на хореографічні фестивалі разом з хореографічним колективом « Восторг» , придбання посібників для математичної школи «Росток», за обладнання для скелелазіння, навчання скелелазінню. Загальна сума витрат становить 23406,85 грн. Таким чином виниклі між сторонами правовідносини стосуються аліментних зобов`язань батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття та стосуються збільшення розміру раніше стягнутих аліментів на утримання дитини , а також участі батьків у додаткових витратах на дитину. Зазначені правовідносини регулюються положеннями ст.ст 180-182,184,185,192-193Сімейного кодексу України. Так, статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого\~майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України визначений порядок стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, відповідно до якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А також, ч.2 зазначеної статті визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із змісту зазначених правових норм суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України). Так, судом встановлено, що відповідач ,як батько дитини, має обов`язок по утриманню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та на її утримання на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року\~з нього щомісячно , до її повноліття, стягуються аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі 2318 грн., які підлягають щорічній індексації відповідно до закону. Та відповідно до вимог ст.185 СК України зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Дослідивши докази на підтвердження додаткових витрат на дитину суд вважає доведеним, що в період з 08.02.2021 року по 20.09.2022 року позивачка дійсно понесла додаткові витрати на дитину, що були викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, а також проходженням курсу стаціонарного лікування та реабілітації після отриманої черепно-мозкової травми. Суд перевірив та погоджується з розрахунком позивача, що такі додаткові витрати на дитину становили 23406,85 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути 50% понесених витрат які становлять 11\~703,22 грн. враховуючи, що обов`язки батьків по утриманню дитини є рівними. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі які стягуються за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання їх доньки, т о суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Виходячи з наведених положень закону розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів за умови існування обставин, передбачених ст.182 СК України . Таким чином, вирішуючи питання про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення здоров`я та інші обставини, передбачені законом Так, відповідно до останнього судового рішення (Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року\~) розмір аліментів, який в останнє присуджений до щомісячного стягнення з відповідача на утримання доньки, становить 2318 грн., що значно перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, виходячи із встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для стягнення аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі (в розмірі прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку) і більше (5000 грн., про що просить позивач), позивач мала би довести обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, інші обставини, передбачені ст.192 СК України і головне - достатність заробітку (доходу) платника аліментів, та спроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, що є обов`язковою умовою , відповідно до положень ст.182 СК Кодексу України для стягнення аліментів в більше ніж мінімальному гарантованому розмірі. При цьому, відповідно до ч.1 ст.70 Закону України « Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до положень ч.2 ст.70 зазначеного Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Згідно з положеннями ч.3 ст.70 зазначеного Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. А в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Однак, позивач не надала суду жодних доказів покращення матеріального стану відповідача, збільшення його доходу з моменту останнього судового рішення про збільшення аліментів, які б підтвердили його спроможність сплачувати аліменти в такому розмірі. Суд не приймає доводи позивачки, про погіршення її майнового стану внаслідок втрати роботи, тому що обов`язковою умовою при стягненні аліментів в розмірі більшому, ніж передбачено для мінімального гарантованого рівня , є спроможність платника аліментів сплачувати таку суму. Також, на думку суду, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути підставою для збільшення розміру вже стягуваних аліментів, які перевищують мінімальний гарантований законом розмір, тому що відповідно до ст.185 СК України розмір аліментів, визначених в твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, і це є гарантією від інфляційних втрат. Така позиція\~суду ґрунтується\~на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, відповідно до якого зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Таким чином в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає, що вони складаються із судового збору та становлять за дві позовні вимоги 1984.80 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог . Таким чином\~ з\~відповідача на\~користь держави\~ слід\~стягнути судовий\~збір в\~сумі \~992.40\~грн.,\~який підлягає\~зарахуванню до\~спеціального фонду\~Державного бюджету\~України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial