Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

18 листопда 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», зазначивши третьою особою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 5333 за Кредитним договором, укладеним між [PERSON] і ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». 13 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. на підставі виконавчого напису № 5333 від 03.11.2020 року було відкрито виконавче провадження. Разом з тим, позивач зазначає, що при оформленні виконавчого напису №5333 від 03.11.2020 року, представником ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість, яка значиться у виконавчому листі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Крім того, позивач вказує, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 03.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В та зареєстрований в реєстрі за № 5333, про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 774\~977,15 грн. за Кредитним договором № 09/11/2007/840-К/198 від 09.11.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами - таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. Третя особа приватний нотаріус Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5333, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 09/11/2007/840-К/198 від 09.11.2007 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та [PERSON] в сумі 774 977 грн. 15 коп., стягнення заборгованості проводиться за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. 13 серпня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66499412, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Личук Т.В. 03.11.2020 року вчинив виконавчий напис № 5333 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі Кредитного договору № 09/11/2007/840-К/198 від 09.11.2007 року з усіма додатками та додатковими угодами, в розмірі 774 977\~ грн. 15 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»\~згідно вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору за подання позову.

Outcome: approved