Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Багрій В.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , та просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з 1/3 частики заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на розмір 2000 грн фіксованої суми, щомісячно, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який в подальшому було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 06.08.2018 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області винесено судовий наказ за яким з позивача на користь відповідача ( [PERSON] ) стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмір 1/3 частики заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 26.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно судового наказу позивач належним чином сплачував аліменти своїм неповнолітнім дітям. 28.09.2021 року старшому синові позивача [PERSON] , [INFO] , виповнилося 18 років, але не зважаючи на це, позивач продовжує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач бажає змінити розмір аліментів і сплачувати лише аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Крім того, зазначив, що проживає разом з батьками та вони повністю знаходяться на його утриманні. Батько [PERSON] отримує пенсію в сумі 2740,81 грн, а мати [PERSON] , отримує пенсію в сумі 3130,41 грн. Крім того, мати хворіє онкозахворюванням та знаходиться під диспансерним наглядом сімейного лікаря, лікаря онколога і потребує постійного нагляду. На лікування матері, позивач щомісячно витрачає кошти в сумі близько 10000 грн та щоквартальні витрати позивача складають близько 30000 грн. На лікування матері двох пенсій не вистачає, також потрібно сплачувати комунальні послуги та купувати продукти харчування і одяг. Позивач працює на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» на посаді стовбуровий підземний спуск-підйом, від чого має дохід в середньому 10000 грн. На даний час проходить службу в ЗСУ. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є великою для нього, так як на його утриманні перебувають його батьки похилого віку. Коштів позивача не вистачає для забезпечення своєї родини самим необхідним. На підставі вищевикладеного просив змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] , - адвокат Багрій В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що позивач належним чином сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку за судовим наказом, більше того, коли старший син досягнув повноліття він продовжував сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу). Крім того, зазначив, що позивач додатково допомагав грошовими коштами у 2020 році позивачу, коли була потрібна операція синові, а також допомагав на навчання старшому синові. Окрім того, здійснював додаткові витрати на дітей, купував телефон та велосипед. Підставою для зміни розміру аліментів зазначив: досягнення старшим сином повноліття; утримання батька пенсіонера. Надалі адвокатом Багрієм В.А. подано заяву, зареєстровану судом 15.02.2023 року за вх.№ 1591, про проведення судового засідання без його участі та участі позивача. Позов підтримав повністю та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала частково та просила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі частини доходів (заробітку) позивача. Зазначила, що до 2018 році у відповідача була заборгованість по сплаті аліментів, яку він погасив лише у 2022 році. Додаткові витрати позивач здійснив лише один раз, а саме допоміг придбати одяг до школи меншому синові. У 2020 році позивач дійсно возив меншого сина до лікарні, але витрати на лікування сина сплачували порівну з відповідачем. До [PERSON] возив старшого сина на навчання. Зазначила, що кошти які виплачує позивач за судовим наказом про стягнення аліментів, вона витрачає лише на дітей, на власні потреби не витрачає, так як, офіційно працює та отримує стабільну заробітну плату у розмірі 7-8 тис. грн. Надалі відповідач [PERSON] подала заяву, зареєстровану судом 15.02.2023 року за вх..№1590, про продовження розгляду справи у її відсутність. Позов визнала частково, просила суд стягнути аліменти в розмірі частини заробітної плати позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Заслухавши представника позивача та відповідача в судовому засіданні 15.02.2023 року, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, та приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.12.2022 року, серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис № 35. Батьками дитини [PERSON] в свідоцтві про народження зазначені: в графі батько " [PERSON] " та в графі мати " [PERSON] " (а.с.9). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.12.2022 року, серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис № 21. Батьками дитини [PERSON] в свідоцтві про народження зазначені: в графі батько " [PERSON] " та в графі мати " [PERSON] " (а.с.8). Як вбачається із свідоцтва про народження, [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. Крім того, судом встановлено, що за судовим наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2018 року в справі № 392/1047/18 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Відповідно до рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.03.2019 року у справі 392/1310/18 шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.11). Відповідно до довідки виданої Смолінською селищною радою від 08.12.2022 року за 751/7 позивач [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований та проживає разом зі своїми батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки про доходи № 2514005541571493 [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) та отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 07.06.2022 по 30.11.2022 року складає 16122,07 грн (а.с.14). Судом відзначається, що стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, представник позивача посилався на зміну в матеріальному стані. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок викладений в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13. Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18 право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3» Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, вирішуючи даний спір, суд бере до уваги посилання позивача, що на його утриманні знаходиться батько пенсійного віку, крім того, суд враховує, що старший син [PERSON] , 2003 року народження, досягнув повноліття, а визначена судовим наказом частка стягнення аліментів у розмірі 1/3 становить мінімальний розмір на двох дітей. При цьому, ствердження представника позивача в судовому засіданні про несення позивачем додаткових витрат на утримання дітей, жодним чином не підтверджується доданими до позову доказами та не підтверджено в судовому засіданні відповідачем по справі, не наведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують нерегулярний, мінливий дохід позивача, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення для розгляду справи (ст.184 СК України). Навпаки позивач у позові стверджує, що працює на Смолінській шахті ДП "Схід ГЗК" на посаді стовбуровий підземний спуск-підйом, від чого має дохід в середньому 10000 грн. На даний час проходить військову службу в ЗСУ, що не свідчить про нерегулярний, мінливий дохід позивача або одержання частини доходу в натурі. Окрім того, позивач у позові посилався як на підставу свої вимог утримання похилого віку матері, яка має онкозахворювання, проте на час розгляду справи мати позивача [PERSON] , 1957 року народження, померла, що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні. З урахуванням\~зазначених вище\~обставин,\~вирішуючи питання\~про зміну\~розміру та\~способу стягнення\~аліментів,\~суд відповідно\~до ст.182\~СК України\~враховує стан\~здоров`я дитини\~та платника\~аліментів,\~їх матеріальне\~становище,\~та відзначає,\~що позивач\~є молодою,\~працездатною особою,\~офіційно працевлаштований,\~крім того,\~судом під\~час розгляду\~справи,\~з наявних\~у справі\~доказів та\~пояснень сторін,\~не встановлено\~не можливості\~позивачем сплачувати\~аліменти на\~утримання дитини\~у розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~окрім того,\~виходячи з\~принципів розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~враховуючи те,\~що неповнолітній\~син проживає\~разом із\~відповідачем,\~визнала позовні\~вимоги частково\~та просила\~стягнути аліменти\~на одну\~дитину у\~розмірі \~передбаченого законом\~та ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~за якою\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини та відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати\~спосіб стягнених\~аліментів належить\~тому з\~батьків разом\~з \~ким проживає\~дитина, а відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та зменшення розміру аліментів на утримання сина з 1/3 частини заробітку (доходу) на частину заробітку доходу позивача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи в даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи для позивача, який, крім іншого, не наполягав на стягнення судових витрат з відповідача, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн. слід вважати по фактично понесеними позивачем.

Outcome: partial