Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи, в якій вказував, що з 10 жовтня 2020 року він перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у м. Генічеськ Херсонської області (на тимчасово окупованій території України) у них народилася донька [PERSON] , факт народження якої було посвідчено медичним свідоцтвом про народження від 13 липня 2022 року №162. Оскільки за місцем народження доньки не діють офіційні органи влади України, а тому подружжям [PERSON] було вирішено виїхати разом з дитиною на підконтрольну Уряду України територію. Проте під час спроби виїзду родини представники збройних формувань держави-агресора відмовилися пропускати доньку заявника на підконтрольну Уряду України територію, мотивуючи свою відмову відсутністю в неї свідоцтва про народження, а також вилучили в заявника оригінал медичного свідоцтва про народження дитини від 13 липня 2022 року №162. У зв`язку з цим [PERSON] позбавлений можливості підтвердити факт народження доньки, наявність родинних зв`язків з нею, зареєструвати її народження та, відповідно, вивезти її з тимчасово окупованої території. Враховуючи наведене заявник просив про встановлення факту народження [PERSON] в судовому порядку. Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту народження підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Представник заінтересованої особи - Вознесенського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, оскільки матеріали містять достатньо інформації та доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (в редакції чинного на час народження дитини наказу від 08 липня 2022 року №147) «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 05 липня 2022 року» м. Генічеськ Херсонської області визначено населеним пунктом, який перебуває в тимчасовій окупації. Аналогічно визначено й чинним на час розгляду справи наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Судом встановлено, що з 10 жовтня 2020 року [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у м. Генічеськ Херсонської області (на тимчасово окупованій території України) у них народилася донька [PERSON] , факт народження якої було посвідчено медичним свідоцтвом про народження від 13 липня 2022 року №162 (копія якого міститься в матеріалах справи). Оригінал вказаного документа у заявника відсутній, у зв`язку з чим [PERSON] позбавлений можливості підтвердити факт народження доньки та наявність родинних зв`язків з нею, та, відповідно, зареєструвати її народження та вивезти її з тимчасово окупованої території. В той же час відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (ч.ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: медичний висновок про народження; медичне свідоцтво про народження; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Судом встановлено, що [PERSON] позбавлений можливості отримати передбачений ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 оригінал документа, необхідний для реєстрації народження дитини. В зв`язку з цим факт народження доньки не може бути зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком Вознесенського відділу ДРАЦС про відмову у реєстрації народження дитини від 04 січня 2023 року №01/23.8-44. Проте факт та обставини народження у [PERSON] та [PERSON] доньки знайшли своє повне підтвердження копією свідоцтва про шлюб від 10 жовтня 2020 року (а.с. 13) та копією медичного свідоцтва про народження від 13 липня 2022 року №162 (а.с. 14), а тому заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК рішення суду підлягає негайному виконанню. На підставі викладено,

Outcome: approved