Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

В лютому\~2022\~р. позивач [PERSON] через свого представника адвоката Івко Лілію Валеріївну в Корабельний районний суд м. Миколаєва з вказаною позовною заявою, в якій просили суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 09.02.1998 року на Південній товарній біржі за № 8197, укладеного між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] . В обґрунтування позову представник зазначила, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За життя батько позивача, [PERSON] , придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений на Південній товарній біржі та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. Після смерті батьків позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міжміського нотаріального округу Грищенко Л.А. з метою оформлення своїх спадкових прав проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Рішення нотаріуса мотивано тим, що договір купівлі-продажу від 09.02.1998 р. зареєстрований на Біржі з порушенням законодавства. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Позивач також зазначила, що на час укладення зазначеного договору угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав договір купівлі-продажу був прийнятий КП Миколаївським МБТІ в якості правовстановлюючого документу, а за батьком позивача як покупцем зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.07.2022 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.02.1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 8197 купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] продав, а [PERSON] придбав будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований на Південній товарній біржі у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 8197 від 09.02.1998 р. (відповідно до статті 15 Закону України Про товарну біржу, діючої на момент реєстрації договору) та у подальшому зареєстрований у Миколаївському МБТІ за реєстровим № 20387 від 26.02.1998 року. На час укладення зазначеного договору угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав договір купівлі-продажу був прийнятий КП "Миколаївським МБТІ" в якості правовстановлюючого документу, а за [PERSON] як покупцем зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] за реєстровим № 20387 від 26.02.1998 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А. від 24.01.2022 р. № 27/117/2021/02-14, видати позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо через те, що поданий позивачем Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрований «Південною товарною біржею» міста Миколаєва 09 лютого 1998 року за № 8197 та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 лютого 1998 року за р. №20387, зареєстрований на Біржі з порушенням законодавства. Згідно з ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір № 8197 купівлі-продажу нерухомого майна укладений 09.02.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved