Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що з 29.05.2004 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями. Неодноразові спроби налагодити відносини не дали позитивного результату, постійні сварки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Збереження сім`ї неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд розірвати шлюб, між нею та [PERSON] , який зареєстрований 29.05.2004 року Сереховичівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 1. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 23.12.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю в приміщенні Ковельського міськрайонного суду електропостачання. Позивачка до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 29.05.2004 Сереховичівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, позивачка та відповідач з 29.05.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №1, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 25.03.2005 виконкомом Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, вбачається, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 07.03.2007 виконкомом Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, вбачається, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 04.08.2015 виконкомом Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, вбачається, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що сторони спільно не проживають, подальше подружнє життя суперечить інтересам позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд зазначає, що вимога позивача вирішити питання щодо залишення їй прізвища, набутого у шлюбі, не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивач не позбавлена права іменуватися своїм прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище, спір про це право між сторонами відсутній, а тому в цій частині судом не розглядається. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved