Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , який у 18 вересня 2021 року придбала у громадянки [PERSON] на підставі договору купівлі продажу. Згідно п. 11 договору продавець зобов`язана була до 18 вересня 2022 року зняти з реєстрації місця проживання за адресою місця знаходження житлового будинку [PERSON] , яка там зареєстрована на день посвідчення договору, проте продавець даний пункт договору не виконала і з реєстрації відповідача не зняла. Відповідач не проживає в будинку, тривалий час перебуває на заробітках в м. Москва, у зв`язку з чим не має можливості знятися з реєстраційного обліку. [PERSON] не є членом родини позивача та втратила право користування її житловим будинком, оскільки не проживає у ньому багато років, не несе будь-яких витрат на його утримання та на оплату житлово-комунальних послуг, не допомагає позивачу. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не було. З огляду на вказане, позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач не скористалась правом на подання відзиву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що [PERSON] є племінницею попереднього власника будинку - [PERSON] . Вона не проживала в будинку ні під час укладення договору купівлі-продажу, ні у теперішній час. Знятися з реєстрації не може, оскільки проживає в м. Москва. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк. спр. 27, 45). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2022 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр. 19). 16 січня 2023 року та 06 лютого 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Враховуючи наявність\~підстав для\~ухвалення заочного\~рішення,\~а також\~беручи до\~уваги згоду\~позивача по\~справі,\~суд вважає\~за можливе\~провести заочний\~розгляд справи,\~про що\~17\~лютого2023 року постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 18 вересня 2021 року позивач [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 40,8 кв.м. (житлова площа 19,0кв.м.), що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу серії НРА №163369 від 18 вересня 2021 року, зареєстрованим в Реєстрі за №1096 (арк.спр. 7, 8). 18\~вересня 2021 року\~проведена державна\~реєстрація права\~приватної власності\~ [PERSON] \~на зазначений\~вище житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~що підтвердженовитягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №275505244 від 18 вересня 2021 року (арк.спр. 9). Пунктом 11 Договору купівлі-продажу передбачено, що продавець зобов`язаний до 18 вересня 2022 року зняти з реєстрації місця проживання за адресою місця знаходження відчужуваного житлового будинку з господарськими будівлями, що є предметом договору, [PERSON] , яка там зареєстрована на день посвідчення договору. Відповідно до відповіді відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 21 вересня 2022 року на звернення [PERSON] щодо зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] така підстава як зняття за заявою власника житла не поширюється на вказані правовідносини, оскільки такі виникли до набуття чинності норм статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», до 01 грудня 2021 року (арк.спр. 11). Станом на 14 грудня 2022 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.18). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до статті 41\~Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У своїх постановах Верховний Суд неодноразово зазначав, що «за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Суд установив, що спір виник між позивачем [PERSON] , як власником житла, та відповідачем [PERSON] , яка не є і не була членом її сім`ї, тому на дані правовідносини поширюються положення статей 383, 391 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Суд установив, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї ні колишнього власника будинку [PERSON] , яка 18 вересня 2021 року розпорядилася зазначеним будинком, продавши його позивачу, ні теперішнього власника [PERSON] .. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 406 ЦПК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Отже, після укладення 18 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі продажу жилого будинку з надвірними будівлями припинились обставини, які були підставою для встановлення сервітуту на користування відповідачем [PERSON] житловим будинком, та із припиненням права власності колишнього власника будинку відповідач втратила право користуванням житловим приміщенням. Таким чином\~суд,\~встановивши,\~що відповідач\~зареєстрована в\~будинку зі\~згоди колишнього\~власника,\~не є\~власником та\~наймачем цього\~будинку,\~не є\~членом сім`ї\~позивача,\~спільним побутом,\~взаємними правами\~та обов`язками\~із нею\~не пов`язана,\~користується будинком\~без достатньої\~правової підстави,\~добровільно не\~знялася з\~реєстрації місця\~проживання,\~чим порушуються\~права позивача\~як власника\~ майна, а тому позивач має право вимагати усунення таких порушень шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядкустатті 141 ЦПК.

Outcome: approved