Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

16 вересня 2021 року ТОВ «Екоспецтранс» звернулося до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), в якій просило стягнути з відповідача на його корить в порядку регресу сплачену суму завданої моральної шкоди потерпілій внаслідок ДТП, у розмірі 222698 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2019 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Екоспецтранс» водієм автотранспортних засобів Центральної дільниці. 16 листопада 2019 року приблизно о 13 год 55 хв [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «МАЗ» номерний знак [NUMBER] , зупинився біля будинку №28 на вул. Трубецокого в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де підсобні працівники завантажували тверді побутові відходи до кузова автомобіля. У цей час позаду вказаного автомобіля під керуванням водія [PERSON] з права до автомобіля наблизилась і почала обходити його з права, безпосередньо біля його борту з запасним колесом, пішохід похилого віку [PERSON] . [PERSON] , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись в тому, що маневр транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема пішоходу похилого віку [PERSON] , порушив вимоги п.п.1.5, 1.7, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, почав рух автомобіля з невеликою швидкістю та навпроти будинку №27 на вул. Трубецького в Центрально-Міському районі м. Кривого рогу контактував в районі запасного колеса, яке закріплене на правому боці автомобіля, з пішоходом [PERSON] , яка в той час рухалась у безпосередній близькості біля правого борта автомобіля, внаслідок чого вона впала та відбувся наїзд задньою правою парою коліс указаного автомобіля на ноги пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких того ж дня загинула в 2-й міській лікарні м. Кривого Рогу. Вказані обставини встановлені вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року, за яким [PERSON] визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 2 роки. Вирок набрав законної сили 17 липня 2020 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Екоспецтранс», третя особа: ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено. Стягнуто з ТОВ «Екоспецтранс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] 200000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 13 травня 2021 року. Позивачем ТОВ «Екоспецтранс», на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України, відшкодовано [PERSON] моральну шкоду, завдану працівником ТОВ «Екоспецтранс», під час виконання ним своїх безпосередніх обов`язків, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 222698 грн. Посилаючись на, те що відповідач [PERSON] не виявив бажання добровільно відшкодувати ТОВ «Екоспецтранс» суму збитків заподіяної ним моральної шкоди [PERSON] , яку було відшкодовано товариством останній, в порядку виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року, а тому вважає, що має право зворотної вимоги (регресу) у повному розмірі виплаченої суми коштів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року позовну заяву ТОВ «Екоспецтранс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2022 року позовну заяву ТОВ «Екоспецтранс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, в порядку ст.ст.19, 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Екоспецтранс» Єременко К.Л. в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підтримали доводи та обґрунтування позиції висловлені у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 07 жовтня 2019 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Екоспецтранс» на посаду водія автотранспортних засобів Центральної дільниці, відповідно до наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №183К від 01 жовтня 2019 року (копія) (а.с.16). Наказом ТОВ «Екоспецтранс» за №349 від 21 жовтня 2019 року [PERSON] , водія автотранспортних засобів підмінного, з 23 жовтня 2019 року тимчасово переміщено на автомобіль «МАЗ 555102-223» (номерний знак [NUMBER] ) Центральної дільниці, з графіком роботи №6 (копія) (а.с.172). Так, 16 листопада 2019 року приблизно о 13 год 55 хв [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «МАЗ» номерний знак [NUMBER] , зупинився біля будинку №28 на вул.. Трубецокого в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де підсобні працівники завантажували тверді побутові відходи до кузова автомобіля. У цей час позаду вказаного автомобіля під керуванням водія [PERSON] з права до автомобіля наблизилась і почала обходити його з права, безпосередньо біля його борту з запасним колесом, пішохід похилого віку [PERSON] . [PERSON] , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись в тому, що маневр транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема пішоходу похилого віку [PERSON] , порушив вимоги п.п.1.5, 1.7, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, почав рух автомобіля з невеликою швидкістю та навпроти будинку [ADDRESS] . Кривого рогу контактував в районі запасного колеса, яке закріплене на правому боці автомобіля, з пішоходом [PERSON] , яка в той час рухалась у безпосередній близькості біля правого борта автомобіля, внаслідок чого вона впала та відбувся наїзд задньою правою парою коліс указаного автомобіля на ноги пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців по внутрішніх поверхнях обох гомілок з переломом на тильну поверхню стоп, по внутрішній поверхні середньої третини гомілки, по внутрішній поверхні правого стегна з переломом на задню поверхню, на задній поверхні правого ліктьового суглоба; карманоподібне відшарування м`яких тканин стегон розповсюдженою гематомою, уламкові переломи стегнової кістки на відстані 41 см, правої стегнової кістки на відстані 43 см, перелом кісток лівої гомілки на відстані 13 см, перелом кісток правої гомілки на відстані 8 см; підвертлюговий перелом правої стегнової кістки на відстані 61 см від підошов стоп, від яких того ж дня загинула в 2-й міській лікарні м. Кривого Рогу. Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами, з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 17 липня 2020 року (копія) (а.с.85-90). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Екоспецтранс», третя особа: ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Стягнуто з ТОВ «Екоспецтранс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю матері [PERSON] , 200000 грн, судовий збір у розмірі 2000 грн. Рішення набрало законної сили 13 травня 2021 року (копія) (а.с.6-11). Відповідно до постанов державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Качан К.М. від 22.07.2021 виконавче провадження №65941921 закінчене на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням (копії) (а.с.28, 30), що підтверджується меморіальним ордером №L0714XUKZZ від 14 липня 2021 року (копія) (а.с.31) та меморіальним ордером №L0714GRDP9 від 14 липня 2021 року (копія) (а.с.32). В межах виконавчого провадження з боржника ТОВ «Екоспецтранс» стягнуто грошові кошти в сумі 222698 грн., з яких 202000 грн. заборгованості за виконавчими документами, 20698 грн витрат виконавчого провадження. Таким чином рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Екоспецтранс» грошових коштів на відшкодування моральної шкоди потерпілому повністю виконано за рахунок коштів ТОВ «Екоспецтранс». Вказані обставини підтверджуються встановленими обставинами. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За нормами ст.1188 вказаного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 1 ст.3 КЗпП України передбачено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Відповідно до ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. У відповідності до роз`яснень, визначених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КзпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати роботодавцем певних сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Право регресної вимоги у позивача ТОВ «Екоспецтранс» виникло з 14 липня 2021 року, тобто з дати здійснення виплати коштів в розмірі 200000 грн. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою працівник перебуває у трудових відносних, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Отже, шкода, завдана винними діями відповідача [PERSON] , була відшкодована ТОВ «Екоспецтранс» 14 липня 2021 року на підставі рішення суду, а регресний позов пред`явлений після виконання зазначеного судового рішення. Регресна вимога до працівника заявлена в межах річного строку з дня виплати підприємством грошових сум третій особі. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1)порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків; 2) нанесення прямої дійсної шкоди; 3) вина в діях або бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала. Згідно зі статтею 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівникам» визначено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Згідно зі ст.130 КЗпП не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, пов`язаних з неналежним виконанням працівником трудових обов`язків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню. З огляду на наведене, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди в порядку регресу, які є прямими матеріальними збитками, з огляду на правила, встановлені ст.134 КЗпП України, оскільки на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з позивачем ТОВ «Екоспецтранс», а тому на нього покладається обов`язок з відшкодування завданої шкоди позивачу за вчинення кримінального правопорушення, яке встановлено вироком суду та рішенням суду, а саме в розмірі 200000 грн, яка була сплачена потерпілій та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2000 грн, які мали місце при розгляді справи та були відшкодовані позивачем на користь держави. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі №463/4040/15, від 20 січня 2021 року в справі №583/1942/17, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Витрати на виконавче провадження у розмірі 20698 грн стягненню не підлягають, оскільки позивач своїми діями допустив, що було відкрито виконавче провадження, а відтак самостійно відповідає за наслідки у вигляді стягнення витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору. Позивач був обізнаний про те, що ухвалено рішення суду про стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 200000 грн, тому міг не чекати примусового стягнення, а добровільно компенсувати потерпілій моральну шкоду, виконати це рішення. Проте позивач не виконував рішення суду, у зв`язку з чим особа змушена була звернутися до виконавчої служби із заявою про його примусове виконання. За таких обставин відповідач [PERSON] не зобов`язаний нести відповідальність за невиконання рішення суду ТОВ «Екоспецтранс», оскільки особа повинна вживати необхідних заходів щодо запобігання збиткам та зменшення їх розміру, тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «Екоспецтранс» по даній справі сплачені судові витрати у виді судового збору, в сумі 3340 грн 47 коп., що підтверджуються платіжним дорученням №000002463 від 15 вересня 2021 року (а.с.34). Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «Екоспецтранс» задоволено на суму 202000 грн, що становить 90,71% від ціни позову 222698 грн, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Екоспецтранс» підлягає стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3030 грн 14 коп. (202000 грн х 100 : 222698 грн = 90,71%, 3340 грн 47 коп. х 90,71% = 3030 грн 14 коп.)

Outcome: partial