Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебувала вказана цивільна справа, розгляд якої був завершений ухваленням 01.02.2023 заочного рішення суду, в якому судом не було вирішене питання про судові витрати. Учасники справи у судове засідання не викликалися, оскільки суд не вбачав у цьому необхідності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 01.02.2023 судом було ухвалене заочне рішення суду у цивільній справі № 679/1112/22 (провадження № 2/679/65/2023) за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свічка» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості із внесків на утримання будинку, яка була задоволена судом повністю. Із вказаного рішення також вбачається, що судом не було вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу;\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 17.10.2022 уклав із адвокатом Волковою А.О. договір про надання правової допомоги, повноваження якої підтверджуються ордером серії ВХ № 1037862 від 17.10.2022. Крім іншого, у п. 5.2 вказаного договору зазначається, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатком до цього договору. Водночас згідно з додатком до договору про надання правової допомоги від 17.10.2022 на виконання вимог розділів 1 та 5 договору сторони погодили розмір гонорару адвоката у розмірі 5000 грн (а.с. 54, 55, 103). Із наявних у матеріалах справи розрахунку суми судових витрат від 28.10.2022, опису робіт (наданих послуг) адвокатом Волковою А.О. на виконання договору про надання правової допомоги від 17.10.2022 та акту наданих послуг від 21.12.2022 вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Волковою А.О., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у розмірі 5000 грн, сплата яких підтверджується\~платіжним дорученням № 758 від 17.10.2022 (а.с. 58, 59, 101, 102). Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У той же час відповідачі, які належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися та відзиву на позов не подали, не скориставшись своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо стягнення на користь позивача з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Також позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 763 від 25.10.2022 (а.с. 1). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 наголошується, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених останнім судових витрат у загальному розмірі 7481 грн, що складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та сплату судового збору в сумі 2481 грн, у рівних частинах, тобто по 1870,25 грн із кожного відповідача. Щодо наведених у розрахунку сум судових витрат від 28.10.2022 поштових витрат у зв`язку із надсиланням вимог у розмірі 71 грн, понесення яких підтверджується роздруківками фіскальних чеків (а.с. 56, 57, 58) суд зазначає, що вказані кошти стягуються за надання послуг пошти щодо відправлення кореспонденції, і ці витрати фактично не пов`язані з розглядом справи та не є судовими витратами в розумінні ч. 3 ст. 133 ЦПК України, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved