Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 05 травня 2001 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 61. В обґрунтування позову покликається на те, що 05 травня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя та не сходяться характерами. Протягом тривалого часу у них не має спільних захоплень та інтересів, вона втратила будь-які почуття любові до чоловіка, та не має наміру перебувати з ним у шлюбі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Білецьку М.О. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Поворозника Д.Б. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Зозуля А.І. не прибув, однак подав заяву у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительки, позовні вимоги підтримує, та просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явилася, не повідомила причини неявки, не подала відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 20 лютого 2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову зважаючи на таке. Як встановив суд, позивач та відповідач зареєстрували шлюб 05 травня 2001 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 жовтня 2008 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. Від даного шлюбу сторони мають троє троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії [NUMBER] від 07 жовтня 2008 року, та Серії [NUMBER] від 21 липня 2009 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень, наведених позивачем у позовній заяві, яких відповідач не заперечила, встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved