Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вище зазначеним позовом, в якому просить визначити, що частка померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 2,8200 га, кадастровий номер 6825885200:03:006:0044, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності з 03.10.2005 року, становить 1/2 частину, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану 1/2 земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її матір`ю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її частину земельної ділянки. Спадкоємцем її майна є позивачка та її брат [PERSON] . У нотаріальній конторі 24.11.2021 року позивачка з братом уклали договір про поділ спадщини відповідно до якого братові у спадщину перейшла квартира [ADDRESS] , а її частина належної спадкодавцю земельної ділянки площею 2,82 га. з кадастровим номером 6825885200:03:006:0044 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецького району Правдівської сільської ради. Нотаріусом позивачку повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв`язку із тим, що в праві власності частка спадкодавця не визначена, рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки. В судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала суду заяву про визнання позову в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши рішення в порядку письмового провадження. Судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.1977; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.12.2020 року (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її частину земельної ділянки. Спадкоємцями її майна є позивачка та її брат [PERSON] , У нотаріальній конторі 24.11.2021 року позивачка з братом уклали договір про поділ спадщини відповідно до якого братові у спадщину перейшла квартира [ADDRESS] , а її частина належної спадкодавцю земельної ділянки площею 2,82 га. з кадастровим номером 6825885200:03:006:0044 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Правдівської сільської ради Хмельницького (Ярмолинецького) району Хмельницької області, що підтверджується копією договору (а.с.37); копією спадкової справи №25/2021. Згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького міського районного нотаріального округу Лучковської Т.М. №165/02-14 від 22.11.2021року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки у праві власності на означену земельну ділянку із тих підстав, що частка спадкодавця у вказаному спадковому майні не визначена. Відповідно дост. 372 ЦК України,у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно дост. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оскільки іншого не встановлено, частки співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну ділянку є рівними по 1/2 за кожним. Щодо такого розміру часток не заперечує і відповідачка як співвласниця земельної ділянки. Таким чином, позовна вимога про визначення частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вище вказану земельну ділянку є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу частин 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивачка як донька спадкодавці матері за законом, належно прийняла спадщину, набувши усіх прав та обов`язків [PERSON] , належних її на час смерті і таких, що не припинилися внаслідок її смерті. До них належить і право власності на частку у спірній земельній ділянці. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що він позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на означене спадкове майно. Судові витрати у справі за дві вимоги позовного провадження складаються з судового збору в сумі 2146 грн., тому з відповідачки підлягає стягнення на користь позивачки судовий збір в сумі 2146 грн., в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved