Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Плат Є.І. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А. 09.08.1995 року за реєстровим №946. Відповідач по справі є сином позивачки, однак за місцем своєї реєстрації за вищевказаною адресою не проживає, про що було складено відповідний акт про фактичне не проживання особи у квартирі. Як відомо позивачці, відповідач на даний момент перебуває у місцях позбавлення волі та не заперечує його зняття з реєстрації, однак не в змозі видати довіреність у відповідності до чинного законодавства, оскільки втратив паспорт громадянина України. Враховуючи вищевикладене, просить усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від представника такої до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримала, просила такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак з Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій просить позов задовольнити. Окрім того, в судовому засіданні 22.12.2022 року підтвердив,\~що дійсно\~не проживає\~в зазначеній\~квартирі понад\~рік,\~також пояснив,\~що самостійно\~знятись з\~реєстрації не\~має можливості,\~оскільки,\~втратив паспорт\~та відновити\~такий станом\~на зараз\~є неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, враховуючи наступне. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 09.08.1995 року між [PERSON] , який діє від свого імені та від імені свого неповнолітнього внука [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який зареєстровано в реєстрі за №946, та посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А., на підставі якого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації видано [PERSON] реєстраційне посвідчення на вищевказану квартиру. Згідно з довідкою б/н, б/д на №3407 від 18.05.2022 року Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира [ADDRESS] , згідно архівних даних Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 29.12.2012 року була зареєстрована в ЛМБТІ за реєстровим №8598 на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1995 року за реєстровим №946, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А. Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №111050 від 23.12.2022 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З актів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Фенікс-1012» №54 від 25.07.2022 року та №61 від 27.12.2022 року вбачається, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з травня 2020 року. Згідно з\~ст. 47 Конституції України\~гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст.1,6,9,61 ЖК України,\~ст. 29 ЦК України\~місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені\~ст. 64 ЖК України\~права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини для збереження за відповідачем права користування спірною житловою площею. Згідно із\~ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ,згідно ч.2\~ст. 405 ЦК України\~- член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації, не проживає понад один рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві приватної власності, судом не встановлено, що між позивачем та відповідачем існувала домовленість щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні законних прав, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

Outcome: approved