Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Адвокатом Панасенком А.М. подано до суду позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.05.2007 року сторони у справі зареєстрували шлюб та за час спільного сімейного життя у них народилися дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10.02.2021 року шлюб між сторонами було розірвано, дочки постійно проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але останній подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував та просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивачки (а.п.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.п.15). Зі згоди позивачки, суд на підставі наявних у справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 05.05.2007 року (а.п.3). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.02.2021 року шлюб між сторонами було розірвано (а.п.4). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON] (а.п.7, 8). Відповідно до ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1ст.76\~ЦПК У\~країни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.5 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст.81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами першою, другою статті 155\~СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтями\~8,\~11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно з ч.3 ст.181 \~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову у повному обсязі достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Оскільки сторони являються батьками дітей та зобов`язані матеріально утримувати їх, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дітей, які перебувають на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не надав жодних заперечень проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з\~ч.6\~ст.141\~ЦПК\~України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 992 грн 40 к. слід стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного, ст.150, 155, 180-184, 199-200 СК України,

Outcome: approved