Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту належності заповіту, заінтересована особа - [PERSON] , в якій він просить суд встановити, що йому, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , належить заповіт [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Іванішиним С.В., реєстровий номер №1-513 від 06 грудня 2017 року. В обґрунтування вимог вказав, що 06 грудня 2017 року його матір [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Іванішиним С.В., реєстровий номер - 1-513. Відповідно до даного заповіту належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла: частки [PERSON] та частки [PERSON] [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю., йому було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена технічна помилка у даті його народження, а отже існує розбіжність зазначених даних у заповіті та паспорті, а саме: замість дати за свідоцтвом про народження та паспортом - « [INFO] », у заповіті зазначено - « [INFO] ». У позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, оскільки заповідач помер. Оскільки дана обставина перешкоджає йому оформити спадщину, він звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження в справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Н.Ю. копію спадкової справи №68159986, номер спадкової справи у нотаріуса №19/2021 від 17 серпня 2021 року, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 20 липня 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він вказав, що розгляд справи за його заявою просить проводити без його участі. Заінтересована особа [PERSON] також 20 липня 2022 року подав заяву, в якій він вказав, що не заперечує проти встановлення факту належності заповіту заявнику [PERSON] , а справу просить розглядати без його участі. 24 листопада 2022 року представник заявника - адвокат Мусієнко В.І. подав заяву, в якій уточнив вимоги заяви та просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, складений 06 грудня 2017 року [PERSON] , посвідчений 06 грудня 2017 року держаним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Іванішиним С.В., реєстровий номер - 1-513, в якому дата народження заявника [PERSON] помилково вказана [INFO] , фактично складений на користь заявника [PERSON] , [INFO] . Подальший розгляд справи просив здійснювати без участі представника заявника. Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши доводи та аргументи заявника, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] . 06 грудня 2017 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Іванішиним С.В., реєстровий номер - 1-513, відповідно до якого, на випадок її смерті зробила таке розпорядження: належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вона заповіла: частки [PERSON] , [INFO] ; частки - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 22 жовтня 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Первушиної Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері. Однак, як стверджує заявник, йому було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена технічна помилка у даті його народження, а отже існує розбіжність зазначених даних у заповіті та паспорті, а саме: замість дати за свідоцтвом про народження та паспортом - « [INFO] », у заповіті зазначено - « [INFO] ». Оскільки у позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, і дана обставина перешкоджає йому оформити спадщину, він звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти встановлення факту, про що подав відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як встановлено судом, у заповіті допущена технічна помилка у даті народження [PERSON] і замість дати народження « [INFO] » вказана дата « [INFO] ». За приписами статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом з копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , датою народження громадянина України [PERSON] є [INFO]. Відтак, необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, складений 06 грудня 2017 року [PERSON] , посвідчений держаним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Іванішиним С.В., реєстровий номер - 1-513, в якому дата народження [PERSON] помилково вказана [INFO] , фактично складений на користь [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт, про встановлення кого просить заявник, підтверджується дослідженими доказами, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення права на спадщину.

Outcome: approved