Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

10.11.2022\~року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: \~ \~ \~ \~- розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 30.05.2014 рокеу відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 63; \~ \~ \~ \~- прізвище [PERSON] залишити [PERSON] ; \~ \~ \~ \~- розгляд справи проводити у її відсутності; \~ \~ \~ \~- стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, пов`язані з підготовкою та поданням даного позову. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги, які викладені в прохальній частині позовної заяви, позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права: \~ \~ \~ \~- 30 травня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 63, що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.05.2014 року. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Їхнє сімейне життя не склалося по причині різних характерів, відповідач порушив подружню вірність, і в даний час має другу сім`ю. \~ \~ \~ \~8 місяців вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бюджету, проти примирення категорично заперечує, так як між ними втрачене почуття любові, відповідач має другу сім`ю. Їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Відповідно до вимог частини 1 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Позов про розірвання шлюбу згідно ч. 1 статті 110 СК України може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно частини 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Шлюб нею розривається вперше. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, у відповідності з ч. 2 ст. 104. ч. З ст. 105. ч. 1 ст. 110. ст. 112 та 1 1 З СК України, ст. З, 4 ,1 5, 88,1 09 та 119 ЦПК України, - позивачка просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви. \~ \~ \~ \~10.11.2022\~року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1144/22, провадження № 2/368/501/22. \~ \~ \~ \~11.11.2022\~року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, та надано позивачці строк для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~15.11.2022\~року на адресу суду надійшла позовна заява позивачки [PERSON] з усуненими недоліками. \~ \~ \~ \~20.01.2023\~року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 16 год. 00 хв. 06.02.2023 року. \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове засідання,\~яке відбулося\~06.02.2023\~року,\~позивачка [PERSON] \~не з`явилася,\~проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання терміну на примирення. \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове засідання,\~яке відбулося\~06.02.2023\~року,\~відповідач [PERSON] \~не з`явився,\~проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі, категорично заперечує проти надання йому терміну на примирення. \~ \~ \~ \~Визнання позову відповідачем [PERSON] в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~27\~ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~28\~ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з витягу з реєстру територіальної громади за № 2022/001083338 від 10.11.2022 року, - позивачка по справі, - [PERSON] , [INFO] , - зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, - на утриманні позивачки знаходяться двоє малолітніх дітей, - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно, враховуючи місце реєстрації та проживання позивачки [PERSON] , та ту обставину, що на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, та враховуючи положення\~ч.\~2\~ст.\~28\~ЦПК України,\~дана справа\~підсудна Кагарлицькому\~районному суду\~Київської області,\~- як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Позивачем по справі є фізична особа [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України № [NUMBER] , виданий 31.01.2022 року органом 3231, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідачем по\~даній справі\~є фізична\~особа \~ [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Баранівка Житомирської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 22 серпня 2008 року Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спір між сторонами виник щодо шлюбу, зокрема, щодо його розірвання за наступних обставин: - 30 травня 2014 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 30 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Баранівка Баранівського району Житомирської області, громадянин Україхни, та [PERSON] , [INFO] , [INFO] , уродженка місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 30 травня 2014 року, про що 30 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 63. Прізвище після одруження: Чоловіка Ейсмотнт. Дружини Ейсмонт. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, - [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2019 року народження. Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження: - серії [NUMBER] , яке видане 27 жовтня 2014 року виконавчим комітетом\~Сущанської сільської\~ради Кагарлицького\~району Київської\~області,\~в якому\~зазначено,\~що [PERSON] \~народився [INFO] в\~село Сущани\~Кагарлицького району\~Київської області,\~Україна,\~про що\~27\~жовтня 2014\~року складено\~відповідний актовий\~запис за\~№ 2. В графі «Батьки» зазначені: Батько [PERSON] , - відповідач по справі. Мати [PERSON] , - позивачка по справі; - серії І ОК № 425059, яке видане 20 листопада 2019 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті иїв, Україна, про що 20 листопада 2019 року складено відповідний актовий запис за № 232. В графі «Батьки» зазначені: Батько [PERSON] , - відповідач по справі. Мати [PERSON] , - позивачка по справі; Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового засідання з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не проживають спільно, як одна сім`я, - більше 10 місяців, окрім того, ще на час спільного проживання між сторонами в них на протязі тривалого часу (близько 1 - го року) існували усталені неприязні відносини, що слугувало виникненню сварок між сторонами, що лише сприяло погіршенню відносин між подружжям. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, в різних регіонах України, а тому - практично не спілкуються між собою, відповідно, спільного сімейного життя не мають, спільного бюджету не мають, більше того, - практично не спілкуються між собою, а їхнє епізодичне спілкування відбувається лише в в`язку з спілкуванням відповідача з своїми малолітніми дітьми. Майнових спорів між сторонами немає. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітніх дітей у сторін немає, - вони залишаються проживати з матір`ю, - позивачкою по справі. Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, які встановлені судом в судовому засіданні, позивачка [PERSON] категорично наполягає на розірванні шлюбу, категорично не бажає продовжувати шлюбно сімейні відносини з відповідачем [PERSON] , категорично бажає не тільки фактичного припинення шлюбу ( що вже є здійсненим фактом на протязі більше 10 ти місяців), а й юридичного припинення шлюбу, так як продовження юридичного існування такого шлюбу суперечить її інтересам, та інтересам малолітніх дітей. Що стосується відповідача [PERSON] , то він також категорично наполягає на розірванні шлюбу, незважаючи на можливість надання терміну на примирення, він категорично не бажає продовжувати шлюбно сімейні відносини з позивачкою [PERSON] , категорично наполягає не тільки фактичного припинення шлюбу ( що вже є здійсненим фактом на протязі більше 10 ти місяців), а й юридичного припинення шлюбу, так як продовження юридичного існування такого шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи категоричну позицію як позивачки, так і позицію відповідача, які висловлені сторонами в письмових заявах, направлених на адресу суду, та які спрямовані на розірвання шлюбу, та враховуючи фактичні обставини справи, які судом викладено вище, суд вважає, що в даному випадку примирення між сторонами є неможливим, оскільки надання сторонам строку на примирення, на думку суду, - є безперспективним, та таким, який тільки посилить негативне відношення сторін один до одного, та надання такого терміну на примирення буде шкодити як інтересам позивача, так і інтересаммалолітніх дітей. Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Норми Конституції України. Згідно ст.\~21\~Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними. Згідно ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплює принципове поло\-ження, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, заре\-єстрований у державному органі реєстрації актів цивільного ста\-ну, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на віль\-ній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України. \~ \~ \~ \~Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насиль\-ства з боку інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, в даному випадку відсутня згода на продовження існування даного шлюбу як позивачки [PERSON] , - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, різне ставлення до виховання дитини, різне відношення до поняття подружної вірності, так і пряма згода відповідача [PERSON] на розірвання шлюбу, яка висловлена ним в письтмовій заяві, що, на думку суду, - є достатніми підставами для розірвання такого шлюбу, так як, на думку суду, - продовження існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам малолітніх дітей, з причин, які вказані судом вище. \~ \~ \~ \~Норми галузевого права, - норми СК України. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час, - більше 1 року відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально на протязі вже більше 10 ти місяців, - завдяки його державній реєстрації, хоча фактичних шлюбно сімейних відносин немає понад розумні строки, (більше 1 го року), відсутнє поняття сім`ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім`ї, напроти, між сторонами існують відносини, які унеможливлюють існування сім`ї між сторонами (подружня зрада позивача та його проживання з іншою особою), та, як вважає суд, - дані негативні відносини з часом, - лише посилюються. Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям. Згідно ч.\~2\~ст.\~3\~СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім`я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі поза розумним строком, - більше 10 ти місяців, - не проживають як чоловік та жінка, у позивачки [PERSON] відсутнє бажання підтримувати будь які відносини з відповідачем [PERSON] , що є обопільним, - так як сторони проживаєть вже дуже тривалий час в різних житлових приміщеннях, в різних регіонах України, внаслідок чого в сторін відсутній спільний побут, спільний бюджет, тощо, а тому сторони на даний час фактично є чужими людьми, які пов`язані між собою лише фактом спорідненості їхніх спільних малолітніх дітей. Згідно п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~18\~СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Отже,\~припинення правовідношення,\~-\~антипод встановлення\~правовідношення,\~який має\~випадки,\~коли інтересам\~особи,\~права якої\~порушені значною\~мірою,\~відповідає саме\~припинення існуючого\~сімейного правовідношення. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 Конституції України до даного спору. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини, так і інтересам малолітніх дітей. Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, - з обох сторін. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства. Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами. Суд наголошує, що в даному випадку має місце як пряма, визначена воля позивачки на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві та у письмовій заяві, яка надійшла до суду, та в прямій позиції відповідача в його письмовій заяві клопотанні, яку він подав через канцелярію суду, в якій він категорично наполягає на задоволенні позову, та, відповідно, - на розірванні даного шлюбу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вказано судом вище, сторони фактично не підтримують шлюбно сімейних відносин тривалий час, - більше 10 ти місяців, спору між сторонами немає, спору шодо проживання спільних малолітніх дітей немає, - вони залишаються проживати з матір`ю, - позивачкою по справі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя. Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам малолітніх дітей. Відповідно до\~п.\~1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Що стосується прізвища, яке буде мати позивачка після розірвання шлюбу, то суд приходить до висновку щодо задоволення письмового клопотання позивачки щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку, з огляду на наступне: - так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, суд зазначає, що вирішення даного питання цілком та повністю лежить на юридичній відповідальності позивачки, - [PERSON] , - з огляду на положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, - « [PERSON] », причому, суд зазначає, що в даному випадку вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивачки, як це передбачено нормою сімейного права, зокрема, - положенням ст. 113 СК України, так як під час вирішення даного питання думка відповідача [PERSON] , - судом не враховується. Що стосується\~порядку та\~способу виконання\~даного рішення,\~то згідно\~ч.\~2\~ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб. Згідно ч.\~3\~ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. В матеріалах\~справи міститься\~квитанція №\~45098871\~ 1\~від 10\~листопада 2022\~року, з якої вбачається, що позивачкою по справі, - [PERSON] при подачі позовної заяви було сплачено кошти в сумі 992 (дев`ятьтсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. в якості судового збору. Враховуючи вищевикладені норми права, суд приходить до висновку щодо стягнення понесених судових витрат з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, - інших судових витрат позивачкою не понесено. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивачка [PERSON] , - мали місце; - із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст.\~21,\~51\~Конституції України,\~абз.\~3\~ч.\~2\~ст.\~1,\~ч.\~3\~ст.\~2,\~ч.\~2\~ст.\~3,\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~18,\~ч.\~1\~ст.\~110,\~ст.\~112,\~113\~Сімейного кодексу\~України,\~ч.\~1\~ст.\~3,\~ст..\~4,\~88,\~107,\~118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення; - судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки; - підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам малолітніх дітей, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved