Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом із ним, за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з відповідачкою у них народився син, який з грудня 2021 року проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Переїзд сина відбувся добровільно за згодою матері. Вказує, що має самостійний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. Тому просить визначити місце проживання сина разом із ним. Ухвалою судді від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року копії матеріалів цивільної справи №607/13351/22 надіслано до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання висновку щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 28 листопада 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 26 грудня 2022 року. Представник позивача - адвокат Матвійчук В.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіславши на електронну пошту суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини визнала повністю та не заперечила щодо їх задоволення. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 грудня 2022 року. Просив розглядати справу без присутності представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: З 31 травня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 259 від 22 вересня 2022 року, виданою ПП «Дружба сервіс - житло 1». Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54734743 від 09 березня 2016 року, [PERSON] належить частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартир [PERSON] здає в оренду та отримує орендну плату в розмірі 12 000 гривень на місяць, що підтверджується копією договору оренди від 08 травня 2022 року. Згідно довідки № 485 від 26 вересня 2022 року, виданої в.о. керуючого ТВБВ № 10019/07 філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» Дмитрів Г.Б., на ім`я [PERSON] у ТВБВ № 10019/07 філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» відкрито строковий депозит у національній валюті. Як вбачається із висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1574 від 28 грудня 2022 року, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно вищевказаного висновку, шлюб між подружжям розірвано 26 вересня 2022 року. Працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що квартира складається з двох кімнат загальною площею 42 м.кв., з усіма комунальними зручностями. Для дитини виділено окрему кімнату, ліжко для сну, іграшки, книги та одяг відповідного віку. Мати дитини, [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, та не повідомила причини своєї відсутності, хоча була належним чином повідомлена. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що [PERSON] має самостійний дохід, має задовільні житлово-побутові умови, даних, які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову та визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 992,40 гривень судового збору.

Outcome: approved