Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, у якому просить визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2008 році померла мати позивача [PERSON] . З того часу [PERSON] , батько позивача почав жити з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З 2009 року за вказаною адресою також почав проживати і позивач. Після смерті [PERSON] спадкоємцями були [PERSON] та [PERSON] . Між ними спадщина розподілялась по 1/8 частині на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] . Саме на 1/8 частину квартири відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Позивач звернувся до Ріпкинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 01.09.2022 було заведено спадкову справу. Інших заяв про вступ у спадщину не подавалося, свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавалось. Нотаріус повідомила заявника про те, що ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому нотаріус у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії вказав, що встановити факт проживання разом із спадкодавцем у позасудовому порядку неможливо. Оскільки згідно довідки Виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Адреса реєстрації заявника зовсім інша. 01.09.2022 року було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вказує, що позбавлений можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. У судове засідання позивач не з`явився. Від представник позивача надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання надіслав до суду клопотання, в якому стосовно задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду та просить справу розглядати у його відсутність. Третя особа Державний нотаріус Ріпкинської ДНК Підгайна Олена Іванівна, у судове засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання, у якому просила справу розглядати у відсутність представника, та зазначила, що позовні вимоги підтримує та вважає повністю обґрунтованими. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд доходить наступного висновку. [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника та свідоцтвом про смерть. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження. Отже, позивач являється онуком [PERSON] та відповідно має право на спадкування після її смерті за правом представлення. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 01 вересня 2022 року Ріпкинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 43/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину. На випадок смерті вона заповіту не залишила. Заяв від інших спадкоємців не надходило. За інформацією, наданою Ріпкинською селищною радою № 1026 від 15 серпня 2022 року спадкодавець була зареєстровано за адресою: [ADDRESS] одна. До спадкового майна померлої [PERSON] належить 1/8 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку вона отримала у спадок після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2022 року № 216 державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала дочці [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, з тієї підстави, що встановити факт проживання разом зі спадкодавцем у позасудовому порядку неможливо. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до Деснянського районного суду міста Чернігова із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.11.2022 заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи Ріпкинська селищна рада, Ріпкинська державна нотаріальна контора, [PERSON] , на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України, залишено без розгляду. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, для оформлення у нотаріуса спадкових прав у встановленому законом порядку спадкоємцю необхідно: - або звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса протягом 6 місяців після смерті спадкодавця; - або прийняти спадщину фактично, тобто підтвердити факт проживання спільно зі спадкодавцем на момент смерті останнього. У відповідності до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як встановлено, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Тобто, на момент звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини минуло більше 10 років. Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи не встановлено, що позивач звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, а також нотаріусу в позасудовому порядку не доведено факт проживання разом із спадкодавцем, то вказані обставини стали підставою для відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину. При цьому нотаріусом у постанові про відмову акцентовано увагу на тому, що встановити факт проживання разом із спадкодавцем у позасудовому порядку неможливо. Як видно з позовних вимог, позивач просить визнати за ним право на спадщину після смерті [PERSON] , при тому не надає жодних підтверджень фактичного прийняття спадщини, тобто доказів спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Отже, факт прийняття спадщини позивачем, не доведено та не встановлено. Тому суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на 1/8 частину вказаного нерухомого майна.

Outcome: dismissed