Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.08.2013 Жолобівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 4. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За її глибоким переконанням не має потреби підтримувати сімейні відносини. Подальша реєстрація шлюбу суперечить її інтересам та інтересам сім`ї. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, повідомила, що шлюб вона намагається розірвати не вперше. В 2021 році в Кременецькому районному суді Тернопільської області вже була на розгляді справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, був наданий строк для примирення. За її заявою позовна заява була залишена без розгляду, однак в сімейних відносинах нічого не змінилося. З відповідачем вони дуже різні люди, з різними поглядами на життя, взаєморозуміння між ними немає, тому просить суд шлюб розірвати, оскільки вважає, що подальше їхнє проживання суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, яка проживає в постійних конфліктах та скандалах. Представник позивачки адвокат Гурник В.О. просить позов задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги не визнає, хоче зберегти подружні відносини, оскільки дав в церкві обітницю подружжя, і не хоче її порушувати, хотів би шлюб зберегти, але в той час розуміє, що примусити свою дружину жити з ним не може. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.11.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 30.08.2013, який вони зареєстрували у Жолобівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 04.11.2022 Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.04.2017 Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 64, за час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи позивачки та відповідача надані в судовому засіданні та викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається. Позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище останньої залишити незмінним, що відповідно до ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved