Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Оваднівської сільської ради Володимирського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її діду [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району. [INFO] її дід помер, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на усе належне йому майно, в тому числі й на зазначену вище земельну ділянку. На день смерті її діда [PERSON] , з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , а отже вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте оформити в установленому законом порядку на себе не встигла, так як [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на усе належне їй майно, в тому числі і на належне їй право на земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223804 та земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223805. Позивача зазначає, що державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті баби їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223804 та земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223805. В підготовче судове засідання позивач на розгляд справи не з`явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223804, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району, Волинської області. Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] , з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , а отже вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте оформити в установленому законом порядку не встигла, так як [INFO] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223805, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 4,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності СС "Турія" та знаходиться на території колишньої Галинівської сільської ради Володимирського району Волинської області. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач по справі - [PERSON] народилася [INFO] і її батьком зазначено: [PERSON] . У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батько позивачки [PERSON] являється рідним сином [PERSON] . Як вбачається з відповіді в.о. завідувача Волинського обласного державного нотаріального архіву, спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в архіві не виявлено. Судом встановлено, що крім позивача по справі інших спадкоємців немає. Відповідно до відповіді державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1348/01-16 від 15.12.2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після померлої її баби у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 529,548,549 ЦК УРСР, ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved