Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

ТОВ «Хмельницькенергозбут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 01.11.2022 року у розмірі 4074,02 грн. В позовній заяві зазначено, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Проте за надані позивачем послуги відповідач оплату не здійснює, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, які надає позивач, за зареєстрованим місцем його проживання: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач оплату за надані позивачем послуги не здійснює, тому згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість станом на 01.11.2022 року становить 4074,02 грн. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, враховуючи те, що позивачем було виконано умови договору з надання послуг з електропостачання, відповідачем не сплачено грошові кошти за надані послуги в повному обсязі та вчасно, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Витрати позивача по сплаті судового збору віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved