Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Руденка К.В. (довіреність від 17.10.2022 року, засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви) 24.10.2022 року, сформувавши документ у підсистемі «Електронний суд», пред`явив у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 13950, в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 590 грн. 39 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 2 481 грн., а також у сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., а всього - 11 481 грн., позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» при ухваленні рішення у цій справі просить покласти на відповідачку [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного договору № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та відповідачкою [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Такий кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки [PERSON] на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, для цього попередньо остання пройшла ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» зазначає, що сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховувалась на платіжну карту позивачки [PERSON] , котра була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті [NUMBER] відома тільки їй, оскільки на номер телефону, котрий остання вказала, а саме [NUMBER] , направляється смс-повідомлення з сумою блокування, та розмір суму блокування ця відповідачка має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідачка [PERSON] підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону зазначеної відповідачки, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Одноразовий ідентифікатор 962062 направлявся відповідачці [PERSON] 06.03.2021 року о 19:03 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , котрий вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] відповідачці [PERSON] було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТзОВ «МОБІЗОН» 06.03.2021 року о 19:03 год.. Кредитний договір був підписаний 06.03.2021 року о 19:04 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 962062 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачці [PERSON] 06.03.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Між тим, 17.06.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов котрого право вимоги за договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року перейшло до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість за договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року станом на 17.10.2022 року становить 22 590 грн. 39 коп., котра складається з: - 3 999 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; - 2 387 грн. 55 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 06.03.2021 року по 05.04.2021 року (включно); 16 203 грн. 64 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 13.05.2021 року по 09.09.2021 року (включно). При цьому, нарахування відсотків за договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року зупинено 09.09.2021 року. Сума заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором відповідно до Акту приймання передачі прав № 1 від 17.06.2021 року до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 та станом на 27.06.2022 року, становить 22 590 грн. 39 коп.. Підсумовуючи, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» зазначає, що має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором, відтак, зважаючи на невиконання відповідачкою [PERSON] зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, зазначений позивач вправі вимагати стягнення з цієї відповідачки заборгованість за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором не подала, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Руденка К.В. 24.10.2022 року, одночасно із пред`явленням позовної заяви, сформувавши документ у підсистемі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, у котрому просив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Руденка К.В. 24.10.2022 року, одночасно із пред`явленням позовної заяви, сформувавши документ у підсистемі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання витребування доказів, що було зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 13937, в котрому просив витребувати від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про те, чи було емітовано на ім`я відповідачки [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] , а також надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , котра належить відповідачці [PERSON] , за період з 06.03.2021 року по 11.03.2021 року. Також просив надати інформацію про номер телефону, на котрий відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] у період з 06.03.2021 року по 11.03.2021 року, та про те, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних відповідачки [PERSON] .. Відповідачка [PERSON] 29.11.2022 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийськй міськрайонний суд Львівської області заяву про ознайомлення з матеріалами справи, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 16052, у котрій просила суд надати їй можливість ознайомитись додатково із матеріалами цієї справи, й котра була реалізована 02.12.2022 року. Відповідачка [PERSON] 29.11.2022 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийськй міськрайонний суд Львівської області заяву про продовження процесуального строку на подання відзиву, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 16053, у котрій просила суд продовжити процесуальний строк подання відзиву із викладанням заперечень проти позовної заяви ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до мови оригіналу - «не раніше відновлення більш нормованого постачання електроенергії». Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Руденка К.В. 12.12.2022 року, сформувавши документ у підсистемі «Електронний суд», подав у Стрийськй міськрайонний суд Львівської області заяву про розгляд справи за відсутності сторони у справі, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 16705, у котрій просив суд розглядати цю справу за відсутності уповноваженого представника ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». Відповідачка [PERSON] 22.12.2022 року скориставшись канцелярією, подала у Стрийськй міськрайонний суд Львівської області заперечення на дії головуючого у даній справі, що були зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 17240, в яких можна виділити три основні тези: 1) перша, в якій стверджується, що усі матеріали справи не мають ознак копій електронних документів, це звичайні копії ксерокопій, тому не відповідають вимогам Стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державної уніфікованої системи документації. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимогам до оформлення документів», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про довірчі послуги». Відповідачка [PERSON] вважає, що пред`явлена позовна заява з додатками, довіреності та клопотання, не містять відомостей про підписання документа електронним цифровим підписом, електронною печаткою із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на позовну заяву та на інші процесуальні документи із використанням підсистеми «Електронний суд»; 2) наступна, полягає в тому, що піддається сумніву цивільна правоздатність керівника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» - Картамишева С.О. на право вчинення правочину, передовіряти свої повноваження іншим особам від імені юридичної особи ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». Відповідачка [PERSON] вказує на наявність довіреності від 17.06.2022 року, яка з огляду чинного законодавства не відповідає ст. 245 ЦК України (нікчемний правочин). Зазначає, що ордер у матеріалах справи відсутній, та на те, що доказів здійснення адвокатської діяльності Руденком К.В. до Стрийського міськрайонного суду Львівської області не надсилалися, оскільки такі в матеріалах цієї справи відсутні. Також відповідачкою [PERSON] зазначалося, що в матеріалах цієї справи відсутні відомості про те, що Руденко К.В. має статус адвоката і документ, котрий би це посвідчував, до позовної заяви та клопотання про витребування доказів не додано. У матеріалах цієї справи лише наявна копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, котра не містить звороту з ініціалами, а тому, вважає зазначена відповідачка, кому видане таке свідоцтво встановити неможливо. Цю тезу відповідачка [PERSON] підсумовує тим, що вона вбачає, що фізична особа [PERSON] , що підписав позовну заяву та клопотання про витребування доказів, не додав докази своїх повноважень згідно чинного законодавства, не довів суду свою цивільну дієздатність, повноваження у порядку самопредставництва або представництва; 3) у третій тезі відповідачка [PERSON] виділяє, що фізична особа Руденко К.В. , разом з керівником позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» Картамишев С.О (ч. 1 ст. 14 КК України, ст. 400-1 КК України), зловживаючи довірою головуючого судді у цій справі, увів в оману суд (ч. 4 ст. 43 ЦПК України), шляхом підробки правочину з назвою «Довіреність», що призвело до помилкового постановлення ухвали про витребування доказів від 09.11.2022 року, та, як наслідок, - призвело до порушення норм процесуального права, як і порушення прав зазначеної відповідачки з підстав незаконного втручання в особисте життя, незаконне розкриття банківської таємниці та невиконання міжнародних договорів. Підсумовуючи свої заперечення, відповідачка [PERSON] просила суд долучити заперечення до матеріалів справи та занести його до журналу судового засідання, виправити становище у відповідності до ст. 214 ЦПК України та винести ухвалу про заборону витребування доказів до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з підстав помилкової первісної ухвали. У разі отримання конфіденційної інформації від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачка [PERSON] просила заборонити її використовувати у даній справі, а також інших справах, та знищити у присутності володільця конфіденційної інформації. При незгоді з позицією, яка викладена у запереченні на дії головуючого судді у цій справі, винести вмотивовану письмову ухвалу стосовно відмови у відповідності до ст. 214 ЦПК України та направити листа до Міністерства закордонних справ України про відмову у виконанні міжнародних договорів, закінчує зазначена відповідачка. Відповідачка [PERSON] 22.12.2022 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийськй міськрайонний суд Львівської області заяву щодо сумніву процесуальної дієздатності, повноважень адвоката у даній справі, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. №17241, в якій із еквівалентних підстав, визначених у другій тезі поданого заперечення на дії головуючого судді у цій справі, просила суд витребувати у позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» оригінали документів для підтвердження відповідних повноважень представника. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» в особі уповноваженого представника за довіреністю - адвоката Руденка К.В. 30.01.2023 року, сформувавши документ у підсистемі «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони у справі, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 1367, у котрій просив суд розглядати цю справу за відсутності уповноваженого представника ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». Відповідачка [PERSON] 03.02.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суду Львівської області заяву про розгляд справи за відсутності сторони у справі, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1724, у котрій просила суд розглянути цю справу за її відсутності. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у позовній заяві вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 26.10.2022 року вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 09.11.2022 року вищевказану позовну заяву, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено частково клопотання позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», подане через представника - адвоката Руденка К.В., про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд цієї справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 22.12.2022 року о 10:00 год.. Задоволено повністю клопотання позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», подане через представника - адвоката Руденка К.В., про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про те, чи було емітовано на ім`я відповідачки [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] ; інформацію (виписку з карткового рахунку) про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , котра належить відповідачці [PERSON] , за період з 06.03.2021 року по 11.03.2021 року; інформацію про номер телефону, на котрий відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] у період з 06.03.2021 року по 11.03.2021 року; інформацію про те, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних відповідачки [PERSON] .. Відповідно до довідки про зняття справи з розгляду від 22.12.2022 року, цю справу, у зв`язку із відсутністю у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область електроенергії, та як наслідок неможливості здійснення технічної фіксації призначеного судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», було знято з розгляду. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 06.02.2023 року о 10:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 06.02.2023 року задоволено заяву позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», подану через представника - адвоката Руденка К.В., про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника. Задоволено заяву відповідачки [PERSON] про розгляд даної справи за її відсутності. У задоволені заяви відповідачки [PERSON] про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено. У задоволенні заяви відповідачки [PERSON] про витребовування оригіналів документів для підтвердження повноважень представника сторони у справі відмовлено. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідачки [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») 06.03.2021 року було укладено договір № 210306-36070-1 з предметом, що полягає у надані ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» відповідачці [PERSON] грошових коштів у розмірі 4 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, відповідно до котрих кредит надавався на споживчі цілі строком на 30 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка 726,35 %), при цьому у випадку порушення строків повернення наданого кредиту, позичальник сплачує кредитору за користування 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту (річна процентна ставка 1277,5 %) (копія кредитного договору міститься у справі, а. с. 11-12). Поряд з цим, 17.06.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до предмету котрого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - позичальників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ». Перелік позичальників та сума грошових вимог й інші дані зазначаються у Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до цього договору (копія договору про відступлення права вимоги міститься у справі, а. с. 32-34). Відповідно до додаткового договору № 1 до договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/м-3 від 17.06.2021 року змінено ціну відступлення прав вимоги, що, за цим додатковим договором, становить 165 997 грн.. На підтвердження укладення такого договору та, як наслідок, відступлення прав вимоги за кредитними договорами, позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» долучено копії платіжних доручень від 17.08.2021 року за № 225 на суму 254 000 грн. та від 29.07.2021 року за № 173 на суму 210 000 грн. (копії платіжних доручень містяться у справі, а. с. 35-36). Відповідно до витягу з акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 року до договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року за кредитним договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року загальна заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 17.06.2021 становить 11 425 грн. 74 коп. (копія міститься у справі, а. с. 37). Проте, згідно з розрахунками (містяться у справі, а. с. 13), заборгованість відповідачки [PERSON] за договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року станом на 17.10.2022 року вже становить 22 590 грн. 39 коп., яка складається з: 1) заборгованості за сумою кредиту - 3 999 грн. 20 коп.; 2) простроченої заборгованості по несплачених відсотках - 2 387 грн. 55 коп.; 3) заборгованості по несплачених відсотках за неправомірне користування грошовими коштами - 16 203 грн. 64 коп.. Відтак, позивачТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», будучи правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредит у встановленому у договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість. При цьому, розмір спірної заборгованості за кредитним договором відповідачкою [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не подано. Витребуваними судом від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказами (містяться у справі, а. с. 85-87) підтверджуються ті обставини, що на ім`я відповідачки [PERSON] дійсно було емітовано картку [NUMBER] , а її фінансовий номер телефону в період з 06.03.2021 року по 11.03.2021 року був [NUMBER] , як і одержання нею суми відповідно до умов кредитного договору. Релевантні джерела права, правові позиції, які застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором про надання банківських послуг, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Висновок суду за результатами розгляду справи. Вочевидь, що між сторонами (з урахуванням правонаступництва позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» на підставі договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року) було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року, такий правочин, в силу відсутності доказів на підтвердження його нікчемності чи визнання його недійсним у встановленому порядку, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим цей кредитний договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а зобов`язання за ним, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та його умов, натомість відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язань за цим кредитним договором, допущену заборгованість нею у встановленому порядку не погашено. З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 22 590 грн. 39 коп.. При цьому судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за кредитним договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року відповідачкою [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не подано. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 481 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № 241 від 13.10.2022 року (міститься у справі, а. с. 1), на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача відповідачки [PERSON] , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Поряд тим, при пред`явленні вищевказаної позовної заяви, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» ставить також питання про стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., й на підтвердження таких витрат зазначеним позивачем долучено договір про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, яким ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» в особі її керівника - Картамишева С.О. та ФОП Руденко К.В. , з-поміж іншого, відповідно до предмету договору, домовились про надання ФОП Руденко К.В. юридичних послуг ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», долучено акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до названого договору про надання юридичних послуг від 30.07.2022 року, в якому за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] сплачено - 8 000 грн., та за складання адвокатського запиту про витребовування доказів - 1 000 грн., долучено платіжне доручення № 212 від 06.10.2022 року на підтвердження оплати наданих послуг, а також в матеріалах справи міститься копія свідоцтва Руденка К.В. про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 року. Оскільки, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України знайшов своє втілення принцип змагальності, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, котрі підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення, однак заперечення відповідачки [PERSON] з цього приводу не надходили, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу нею також не було подано. При цьому судом взято до уваги, що відповідачка [PERSON] , виходячи з дати пред`явлення ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» позовної заяви, у котрій детально зазначено про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, та прийняття цієї позовної заяви судом до розгляду (09.11.2022 року), як і додаткового ознайомлення відповідачкою [PERSON] з матеріалами цієї справи у суді (02.12.2022 року), аж ніяк не була позбавлена можливості подати свої міркування з цього приводу й клопотати перед судом про зменшення розміру згаданих судових витрат, зокрема звернути увагу на неспівмірність їх розміру. Натомість відповідачка [PERSON] зосередилась на поданні безпідставних та необґрунтованих заяв сумнівного змісту на кшталт відсутності правоздатності в адвоката Руденка К.В. як представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», як і відсутності в нього права на зайняття адвокатською діяльністю, як і неправомірних дій головуючого судді у цій справі щодо допуску такого представника до участі у цій справі та прийняття до розгляду підписаної ним позовної заяви, тощо. За таких обставин, та оскільки матеріали цієї справи не містять обґрунтованого клопотання відповідачки [PERSON] про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, котрі підлягають розподілу між сторонами, й подати таке клопотання зазначеній відповідачці ніщо не перешкоджало, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат відсутні, таким чином з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» підлягають до стягнення документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі - 9 000 грн., й суд у даному випадку має своїм обов`язком виконати відповідну імперативну норму процесуального закону про стягнення згаданих судових витрат, не перевіряючи їх на предмет співмірності. Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved