Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з якої позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 58 545,79 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №311869а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ). Позивачем зазначено, що 16.08.2020 року о 15:10 в м. Київ, вул. Січових стрільців, 91 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fiesta (д.н.з [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ) та мопеда Honda (д.н.з. Б/Н ), яким керував водій [PERSON] (надалі - Відповідач) внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ), що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 311869а9к3 від 02.12.2019 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 3020241411029995 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фото-додатками. У позовній заяві зазначено, що згідно відповіді від НПУ № 3020241411029995 про ДТП та постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2020 року (справа № 761/27744/20], дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 13.1, 2.3.6 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Позивачем зазначено, що страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2612408 від 26.08.2020 року та умов Договору страхування № 311869а9к3 від 02.12.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 58 545,79 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 699 223 від 27.08.2020 року. Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 311869а9к3 від 02.12.2019 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи, встановленої в п. 10 Договору страхування. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: - 58 545,79 грн. - 0,00 грн. = 58 545,79 грн. 58 545,79 грн. - вартість відновлювального ремонту ТЗ Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ) згідно рахунку № 1062912 від 19.08.2020 року та Акту виконаних робіт № 6408546 від 10.09.2020 року; 0,00 грн. - франшиза згідно договору страхування. Відповідно до Звіту № 287/20 від 18.08.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ), розрахованого оцінювачем, склала 54 314,91 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, та цивільно-правова відповідальністю якої не була застрахована на момент ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 46 731,00 грн. У зв`язку із чим позивач просить суд, позов задовольнити. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. До суду 05.01.2023 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача у якій позивач просив провести розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2020 року о 15 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Honda», модель «Dio», без номерного знаку (номер рами [NUMBER] ), рухаючись по вулиці Січових Стрільців біля будинку № 91 в місті Києві, під час випередження не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford», модель «Fiesta», номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3«б», 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. Як вбачається із постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 18.09.2020 року справа №761/27744/20, яка набрала законної сили 29.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.. (а.с. 15) Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 16.08.2020 сталось із вини [PERSON] . Судом встановлено, що 02.12.2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №311869а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ) (а.с. 35-42). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 21-23). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2612408 від 26.08.2020 року, актів виконаних робіт ТОВ «Віннер Автомотів» та умов Договору страхування № 311869а9к3 від 02.12.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 58 545,79 грн. (а.с. 17-20) Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 311869а9к3 від 02.12.2019 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи, встановленої в п. 10 Договору страхування. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: - 58 545,79 грн. - 0,00 грн. = 58 545,79 грн. 58 545,79 грн. - вартість відновлювального ремонту ТЗ Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ) згідно рахунку № 1062912 від 19.08.2020 року та Акту виконаних робіт № 6408546 від 10.09.2020 року; 0,00 грн. - франшиза згідно договору страхування. Відповідно до Звіту № 287/20 від 18.08.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta (д.н.з. [NUMBER] ), розрахованого оцінювачем, склала 54 314,91 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО ТОВ «Віннер Автомотів» згідно платіжного доручення № 699223 від 27.08.2020 року. у розмірі 58 545,79 (а.с.13). Враховуючи, що між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №311869а9к3, тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування». Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог та обставин справи, розмір позовних вимог було визначено позивачем на підставі Акту виконаних робіт № 6408546 від 10.09.2020 року з надання послуг по ремонту автомобіля наданий ТОВ «Віннер Автомотів» на замовлення [PERSON] . Страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО ТОВ «Віннер Автомотів», що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25.26 Закону України «Про страхування». Позивач вважає, що Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію, якою визначив що висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу с лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Сторонами не заперечувалась, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Надані позивачем докази на підтвердження обставин вартості відновлювального ремонту у розмірі 58 545,79 грн. є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Беручи до уваги наведене, після виплати страхового відшкодування у ПАТ «СК «АРКС» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 58 545,79 грн., суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved