Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2017 зареєстрував шлюб з відповідачем у Печерському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від шлюбу подружжя дітей не мають. [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачем фактично припинило своє існування більше року тому. Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладились, зникли взаємоповага і взаєморозуміння, стали частими сварки. Тривалий час, більше одного року, подружжя живе окремо. Позивач вказав, що в них відсутні будь-які спільні інтереси. Враховуючи те, що відносини подружжя зіпсувалися та повністю припинені, також втрачені почуття любові, позивач більше не має наміру зберегти шлюб, який, на теперішній час, існує на папері. Подружжя веде окреме домашнє господарство, подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини нема, оскільки сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові. Позивач вважає, що надання строку на примирення є неможливим, збереження шлюбу буде суперечити його та відповідача моральним інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2017 сторони зареєстрували шлюб у Печерському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області,. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № ВЕН0-0Т3М-Р74С-ММ6В від 09 грудня 2022 року про сплату судового збору у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved