Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Позовну заяву мотивував тим, що 25.02.2021 року рішенням Карлівського районного суду було розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, щоб був зареєстрований 11.11.2012 року Халтуринською сільською радою Карлівського району. Від вказаного шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , який з 2020 року проживає з батьком і на далі бажає з ним проживати. Батько постійно цікавиться життям сина, забезпечує всі належні умови проживання, спілкується з класним керівником, в той час як мати [PERSON] контактів зі школою не та вчителями з приводу навчання та розвитку сина не підтримує. За результатами авторозподілу цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мартинівської сільської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Карлівської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, передана для розгляду судді Черняєвій Т.М 29.09.2022 року ухвалою судді відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. 23.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Рішенням голови Верховного Суду №7/0/149-23 від 10 січня 2023 року суддю Черняєву Т.М. відряджено до Октябрського районного суду м. Полтави, в зв`язку з чим, за результатами авто розподілу, цивільну справу передано на розгляд судді Герцову О. М. Ухвалою суду від 23.01.2023 року вказану справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, не повідомила про причину неявки. Представники третіх осіб, в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 11.11.2012 року Халтуринською сільською радою Карлівського району. Вказаний шлюб 25.02.2021 року рішенням Карлівського районного суду Полтавської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Халтуринською сільською радою Карлівського району Полтавської області, свідоцтво серії [NUMBER] . Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні батька та проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Батько постійно цікавиться життям сина, забезпечує всі належні умови проживання, спілкується з класним керівником, в той час як мати [PERSON] контактів зі школою не та вчителями з приводу навчання та розвитку сина не підтримує, що підтверджується довідками та характеристикою, які видані директором Карлівської гімназії ім. Ніни Герасименко. З висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради, затвердженого рішенням ВК Карлівської міської ради № 143 від 22.12.2022 року, вбачається що доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному , спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Відповідно до ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказані постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору , щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірванню шлюбу. У разі наявності спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , яким створені належні умови для дитини,\~враховуючи наявність висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради мати про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком, тому позовні вимоги про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки від позивача 03.11.2022 року надійшла заява, в якій він просить не стягувати з відповідача на його користь судовий збір, то судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved