Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 07липня 2016 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м.Вроцлав воєводства Нижнєсилезького республіки Польща, актовий запис №0264011/00/АМ/2016/569396. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідач відмовляється розривати шлюб в добровільному порядку. Шлюбні стосунки між ними припинені, шлюб носить суто формальний характер, тому позивач бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, підтримав позовні вимоги, просилв розірвати шлюб та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України і роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~року №\~11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 2016 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м.Вроцлав воєводства Нижнєсилезького республіки Польща , актовий запис №0264011/00/АМ/2016/569396. Від шлюбу неповнолітніх дітей. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того що реєстрація шлюбу відбулася в Республіці Польща, застосуванню підлягають правові норми Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради №3941-ХІІ від 04.02.1994р. Згідно п.1 ст.26 Договору розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї договірної сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. На підставі ч.2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. На підставі викладеного,

Outcome: approved