Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028, за яким кредитор надав позичальнику кредит в межах поточного ліміту у розмірі 10 000,00 грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн. строком на 48 місяців під фіксовану проценту ставку - 48,0 % річних, а позичальниця зобов`язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання надавши відповідачці кредитні кошти на поточний рахунок Клієнта. Проте, відповідачка не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячного погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 23.08.2022 року заборгованість відповідачки перед позивачем за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028 від 19.03.2021 року складає 96 029,72 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 81 992,00 грн., в тому числі прострочена заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску у розмірі - 29 246,73 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 14 037,72 грн.. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Банку достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028 від 19.03.2021року у розмірі 96 029,72 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. Ухвалою судді від 16.11.2022 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка по справі повідомлялась судом про розгляд даного провадження належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03.03.2021 року відповідачка звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписала заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № MCDPI-1407966. Відповідно до п.2 угоди, підписанням цієї угоди Клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Згода, Тарифи, Заява разом з усіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності з Договором банківського обслуговування складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Сторонами угоди. Як вбачається з матеріалів справи, що 19.03.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028. На підставі укладеного договору № 010/3187/82/1038028 відповідачка отримала кредит в розмірі 10 000,00грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн. строком на 48 місяців зі сплатою процентної ставки 48,0% річних. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредит. Відповідно до розрахунку, доданого до матеріалів справи вбачається, що станом на 23.08.2022 року заборгованість відповідачки перед позивачем за заявою-договором про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028 від 19.03.2021 року складає 96 029,72 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 81 992,00 грн., в тому числі прострочена заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску у розмірі - 29 246,73 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 14 037,72 грн.. Згідно з вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На виконання умов Кредитного договору позивач направив відповідачці письмову вимогу №114/5-К-251112 від 25.08.2022 про дострокове виконання грошового зобов`язання. Проте, вимога залишена без відповіді. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів, на спростовання викладених позивачем обставин та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню та відповідно з відповідачки на користь АТ «Райффайзен Банк» підлягає стягненню заборгованість за заявою-договором про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3187/82/1038028 від 19.03.2021року у загальному розмірі 96 029,72 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved