Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 16.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 150950,00 грн. Позивач просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року [PERSON] помилково перерахував кілька раз зі своєї банківської картки [NUMBER] в АТ "Універсал банк" на банківську картку [PERSON] [NUMBER] в АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Проте між [PERSON] та [PERSON] не укладалися жодні угоди, відсутні інші правові зобов`язання. А тому [PERSON] набула без достатніх правових підстав вказані грошові кошти. А отже відповідно до положень ст.1212, ст.83, ст.11, ст.1213 ЦК України [PERSON] зобов`язана повернути [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти. Оскільки [PERSON] відмовилася добровільно повернути безпідставно отримані грошові кошти, тому [PERSON] звернувся до суду з позовом за захистом своїх майнових прав. Короткий зміст відзиву на позов. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому визнала, що в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року [PERSON] перерахував декількома платежами на її банківську картку грошові кошти в загальній сумі 150950 грн., що підтверджується копіями квитанцій «Монобанку» АТ «Універсал Банк», в яких зазначено призначення платежу: «Переказ особистих коштів». Вказані грошові кошти [PERSON] отримала не безпідставно. Так, [PERSON] та його дружина [PERSON] через [PERSON] звернулися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. Фактично [PERSON] надавала подружжю Здітовецьких посередницькі послуги. Оскільки [PERSON] не має відкритих рахунків у банках, тому подружжя [PERSON] перерахували плату за надані нею та Компанією «ООД-Варна» послуги на банківську картку [PERSON] , яка є донькою [PERSON] . А саме чоловік [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] кількома платежами протягом двох місяців грошові кошти в загальному розмірі 150950 грн. А також дружина [PERSON] перерахувала на рахунок [PERSON] кількома платежами грошові кошти в загальному розмірі 137430 грн. За таких обставин [PERSON] отримала грошові кошти від подружжя [PERSON] не безпідставно, а в рахунок оплати отриманих послуг, що їм були надані [PERSON] та Компанією «ООД-Варна». Лише через рік після пересилання грошових коштів [PERSON] та його дружина [PERSON] направили до АТ «Універсал Банк» заяву про повернення коштів, як безпідставно перерахованих [PERSON] . Після чого чоловік [PERSON] та дружина [PERSON] кожен окремо звернулися до суду з позовами до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів (справи №537/4242/21, №537/4427/21). Наведені факти підтверджують, що Здітовецькі направили [PERSON] вказані грошові кошти не помилково, а цілеспрямовано на оплату отриманих послуг, а саме отримання консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. За таких обставин [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з неї безпідставно отриманих грошових коштів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за правилами загального позовного провадження. (а.с.30-31). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Єфремова В.В. про витребування доказів. (а.с.52-53). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.05.2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд. Позиції учасників справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Єфремов В.В. просив задовольнити позов з наведених в ньому підстав, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 150950 грн. Зазначив, що доводи відповідача та її представника про наявність договірних зобов`язань між подружжям Здітовецьких та відповідачем [PERSON] , її матір`ю [PERSON] , Компанією «ООД-Варна» є безпідставними та необґрунтованими, не доведені належними, достатніми та допустимими доказами, а тому суд не має брати такі доводи до уваги, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача [PERSON] адвокат Федосєєв Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з підстав, наведених у відзиві. Також зазначив, що з аналогічних підстав [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів (справа №537/227/22). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] . Наведені факти підтверджують, що [PERSON] надавала посередницькі послуги багатьом громадянам України, які зверталися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. А оскільки [PERSON] не мала банківських рахунків в Україні, то громадяни України за домовленістю перераховували грошові кошти за надані послуги на банківську картку її доньки [PERSON] . Також представник відповідача зазначив, що хоча Здітовецькі оплатили вказані послуги, проте не надали Компаніїї «ООД-Варна» необхідних документів, тому не отримали робочих віз та дозволу на проживання у Болгарії, й після чого через рік звернулися спочатку до банку, а потім до суду з позовом до [PERSON] з метою повернути сплачені ними грошові кошти. За таких обставин, представник позивача адвокат Федосєєв Д.О. просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права та мотиви, застосовані при ухваленні рішення. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є власником картки АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] , що підтверджено листом АТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2022 року №20.1.0.0.0/7-220113/20295 (а.с.135). В період з 04.07.2020\~року по\~10.09.2020\~року [PERSON] перерахував 8\~раз зі своєї картки АТ «Універсал Банк» [NUMBER] на картку [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями: №9С5С-Р7АМ-652Е-5АР7 від 04.07.2020 року, №357А-169М-КСС9-1Х19 від 28.07.2020 року, №43Р5-2НВР-4М89-С36Р від 06.08.2020 року, №М55В-А336-А3Н6-1С9М від 19.08.2020 року, №А6Р6-2Х1С-6А56-8НН7 від 29.08.2020 року, №СН50-Е5М7-05РХ-8Х4В від 29.08.2020 року, №3ТНН-ВКХ5-ХХ34-НН6А від 09.09.2020 року, №65ТВ-7САН-ЕСНМ-ЕМ46 від 10.09.2020 року (а.с.10-17). Представник відповідача [PERSON] адвокат Федосєєв Д.О. подав суду письмові пояснення [PERSON] , в яких зазначено, що у червні 2020 року до неї звернувся [PERSON] з проханням виступити посередником між ними та Компанією «ООД-Варна» при оформленні для нього та його дружини дозволу на проживання за кордоном. Між ними було досягнуто домовленість, що [PERSON] отримає від [PERSON] . 500 Євро за надані нею послуги з посередництва в передачі документів та грошових коштів для Компанії «ООД-Варна» для оформлення дозволу на проживання за кордоном. З цих підстав в період з липня по вересень 2020 року [PERSON] надав [PERSON] для передачі Компанії «ООД-Варна» документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном, а також перерахував на карту її доньки [PERSON] грошові кошти в сумі 150950 грн. Також його дружина [PERSON] надала [PERSON] для передачі Компанії «ООД-Варна» документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном, а також перерахувала на карту її доньки [PERSON] грошові кошти в сумі 137430 грн. Дані грошові кошти та документи [PERSON] передала Компанії «ООД-Варна». Проте Здітовецькі не надали своєчасно всі необхідні документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном. Тому саме з їх вини Компанія «ООД-Варна» не змогла оформити для них відповідні дозволи на проживання за кордоном, тому за умовами домовленостей компанія не повинна була й повертати грошові кошти. [PERSON] на прохання [PERSON] лише отримала від Здітовецьких грошові кошти на свою картку за надані нею та Компанією "ООД-Варна" посередницькі послуги, які передала за призначенням. Тому [PERSON] вважала безпідставними вимоги Здітовецьких про стягнення з [PERSON] грошових коштів, які фактично були передані Компанії «ООД-Варна». (а.с.154). Згідно з листом Торгового Дому Українка ООД-Варна підтверджено, що [PERSON] , зверталася в жовтні 2020 року у компанію для оформлення дозволу на проживання у ЄС для [PERSON] та [PERSON] . Компанія не оформила відповідні дозволи, оскільки [PERSON] не подали необхідні документи. Тому за політикою компанії, сплачені ними грошові послуги за надані послуги, - не повертаються. (а.с.156-157). Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19.08.2021 року №20.1.0.0.0/7-210817/12271 [PERSON] відмовлено у задоволенні його звернення від\~17.08.2021\~року про повернення помилково перерахованих коштів. (а.с.43). З аналогічних підстав [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів (справа №537/227/22). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] . Наведені факти підтверджують, що [PERSON] надавала посередницькі послуги багатьом громадянам України, які зверталися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії, а оплату за надані послуги просила провести на банківську картку своєї доньки [PERSON] . У ч.1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Вказане відповідає правовим висновкам зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19, провадження №14-175цс21, а також правовим висновкам зробленим Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2021 року у справі №475/897/19. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що її мати [PERSON] надала позивачу посередницькі послуги щодо надання Компанією «ООД-Варна» послуг з консультації та посередництва в укладенні трудового договору та отримання робочої візи за кордоном. Зазначені обставини підтверджені відповідними доказами. З приєднаного до матеріалів справи листа Компанії «ООД-ВАРНА» вбачається, що громадянка [PERSON] зверталася до компанії у жовтні 2020 року, з метою оформлення дозволу на роботу та проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] . Також, вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи поясненнями [PERSON] . Оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснив перерахування [PERSON] грошових коштів в сумі 150950 грн. протягом двох місяців, 8 платежами, і лише через рік звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення помилково перерахованих коштів, тому суд вважає, що регулярний характер перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок відповідача, бездіяльність протягом року щодо повернення таких коштів, спростовує доводи позивача про те, що таке перерахування коштів було помилковим, безпідставним. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»). Наведене вище свідчить про те, що доводи позову [PERSON] є необґрунтованими, підстави для його задоволення відсутні, а тому позовні вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed