Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

28.02.2022 року позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати недійсними додаткові угоди № 1 про внесення змін до договору оренди землі від 01.02.2014 року, укладені 01.01.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» та скасувати їх державну реєстрацію. Також просить стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги 10000 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що є власником земельної ділянки, площею 2,79 га та земельної ділянки, площею 1,3974 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Розсохуватської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. 01.02.2014 року між ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» та позивачкою укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого, [PERSON] передала, а ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» прийняло в строкове платне користування строком на 5 років вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після закінчення строку дії договору оренди землі позивачка відмовилася укладати новий договір, але по проханню відповідача не забирала земельні ділянки, а в кінці кожного року підписувала додаткові угоди до вказаного договору оренди строком дії на один рік на кожну земельну ділянку, свої екземпляри яких не отримувала в зв`язку з відсутністю підпису директора ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай». В жовтні 2021 року позивачка звернулася до ТОВ «Науково-виробнича фірма «Урожай» з вимогою про повернення земельних ділянок та дізналася, що строк дії договорів закінчується в 2025 році. Позивачка стверджує, що додаткові угоди № 1 від 01.01.2017 року про внесення змін до договору оренди землі від 01.02.2014 року нею не підписувалися, а перша та друга сторінки відрізняються надрукованим фоном від третьої та четвертої сторінки. Крім того, умовами п. 3.1. наданих додаткових угод визначено: «Договір укладено на 11 років. Термін дії договору закінчується 01.02.2025 року. Договір у відповідності до норм діючого законодавства на момент його підписання Сторонами поновлюється після закінчення строку, на який його укладено, на такий самий строк і на тих самих умовах», що не відповідає нормам Земельного кодексу України, які діяли станом на 01.01.2017 року, щодо автоматичної пролонгації договору, які визначені Законом України № 340-IX 05.12.2019 року. Крім того, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень додаткових угод вказано, що додаткова угода укладена в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий у орендаря, тобто реєстрація цих угод не передбачена, так як відсутній третій примірник для реєстратора, що на думку позивачки суперечить п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року. Позивачка зазначає, що відповідач не звертався до неї із письмовим зверненням про поновлення договору оренди землі від 01.02.2014 року та не надавав проектів додаткових угод від 01.01.2017 року, в зв`язку з чим не дотримався вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, а також при укладені додаткових угод не було дотримано всіх істотних вимог договору, а саме волевиявлення особи до укладення такого договору. Кім того, додаткові угоди були зареєстровані 28.10.2021 року, майже через чотири роки після їх укладення, що на думку позивачки не узгоджується з ст.ст. 90, 211 Земельного кодексу України, а відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірваний за рішенням суду. 15.04.2022 року до суду від відповідача приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. надійшов відзив на позов, в якому вона позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач просить визнати договір недійсним,

Outcome: dismissed