Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

06 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про захист прав споживача. Позивач посилається на те, що рішенням суду від 28 квітня 2022 року у справі № 185/1527/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 25672 від 19 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі якого з нього було стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 1851970 від 24 січня 2020 року у розмірі 12\~730 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. здійснювалося виконавче провадження № 65141424 з виконання цього виконавчого напису, на користь стягувача були перераховані кошти у загальній сумі 4153 грн 36 коп, на користь приватного виконавця перераховано основну винагороду 415 грн 30 коп, витрати на проведення виконавчих дій 300 грн. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 4153 грн 36 коп, завдані збитки у розмірі 715 грн 30 коп, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження № 65141424 в якості витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця. 14 жовтня 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем ТОВ «ФК «Кредит-капітал» отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками 24 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не надійшло. З матеріалів справи видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича знаходилося виконавче провадження № 65141424 з примусового виконання виконавчого напису № 25672, вчиненого 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором № 1851970 від 24 січня 2020 року у розмірі 12 730 грн. Виконавче провадження завершено 07 вересня 2022 року на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що рішенням суду від 28 квітня 2022 року у справі № 185/1527/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 25672, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с.9). Приватним виконавцем повідомлено, що під час здійснення виконавчого провадження № 65141424 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти у загальній сумі 4868 грн 66 коп. На користь стягувача перераховані кошти в загальній сумі 4153 грн 36 коп, на користь приватного виконавця перераховані кошти у сумі 415 грн 30 коп основної винагороди та 300 грн витрат на проведення виконавчих дій. (а.с.9) Главою 83 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття\~ або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). \~ Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути\~ скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). \~ Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає\~ виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове\~ виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. \~ Факт визнання\~ виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.\~ При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед\~ відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого\~ судового розгляду. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20. На підтвердження суми, відрахованої з доходів позивача на користь відповідача на виконання виконавчого напису нотаріуса, надано лист-відповідь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича. (а.с.9) Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «ФК «Кредит-капітал» безпідставно набутих коштів в загальній сумі 4153 грн 36 коп є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Сума коштів, стягнутих на користь відповідача, підтверджується належним доказом листом-відповіддю приватного виконавця. Також [PERSON] просить стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 715 грн 30 коп (кошти, які були стягнуті з нього в якості витрат виконавчого провадження). Як визначено статтею 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виконавчий напис № 25672 від 19 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, був визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, що підтверджується рішенням суду (а.с.6-8). Таким чином кошти, які були стягнуті з позивача при здійсненні виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса (основна винагорода 415 грн 30 коп, витрати на проведення виконавчих дій 300 грн) не є майновою шкодою, яка завдана з вини відповідача ТОВ «ФК «Кредит-капітал». Тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] завданих збитків у розмірі 715 грн 30 коп Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до суми позовних вимог, які підлягають задоволенню, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою станом на день звернення позивача до суду (992 грн 40 коп).

Outcome: partial