Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначав, що його бабі [PERSON] на підставі ордеру належала двокімнатна квартири [ADDRESS] , житловою площею 29,8 м2. Після смерті баби, на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 серпня 2003 року за №\~393 наймачем вказаної квартири була його матір [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 01 квітня 2014 року за №\~203 він є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 29,8 м2, замість попереднього наймача його матері [PERSON] , у зв`язку з її смертю за згодою повнолітніх членів сім`ї. За вказаною адресою, окрім нього, зареєстровані відповідачі у справі: його брат [PERSON] , який з кінця 2020 року виїхав до іншого міста та у квартирі не проживає, та його дядько [PERSON] , який у даній квартирі не проживає та не користується нею, останнього разу позивач бачив дядька на похованні матері у 2014 році. Фактично за вказаною адресою проживає він та його дружина [PERSON] , вони за власні кошти утримують цю квартиру, проводять в ній ремонт. Відповідачі у даній квартирі не проживають без поважних причин більше шести місяців, комунальні платежі не сплачують, участі в утриманні житла вони не беруть, їхні особисті речі в квартирі відсутні, перешкод у користуванні цим житлом їм ніхто не чинив. Він (позивач) вважає, що відповідачі своїми діями порушують його право на вільне користування житлом, яке утримується завдяки його праці і значними фінансовими витратами. Виходячи з наведених вище обставин, відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України [PERSON] та [PERSON] втратили право користування зазначеною квартирою, наймачем якої являється позивач, оскільки не проживають в ній більше шести місяців без поважних причин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд встановив, що з 01 квітня 2014 року позивач [PERSON] , після померлої [INFO] його матері [PERSON] , є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з рішення виконкому Броварської міської ради Київської області від 01 квітня 2014 року за №\~203. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання позивача [PERSON] від дня його народження [INFO] . Із наданих суду квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг видно, що оплату цих послуг починаючи із січня 2020 року здійснює позивач [PERSON] . Згідно із відомостями, наданими суду Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування Прозорий офіс Броварської міської ради Броварського району Київської області і Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.\~Києві та Київській області, відповідачі у справі [PERSON] , [INFO] , з 22 жовтня 1989 року, та [PERSON] , [INFO] , з 24 січня 1986 року, по даний час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звертався до Броварського РУП ГУ НП у Київській області із запитом про надання йому інформації чи надходили з 2014 року звернення, письмові заяви чи скарги від відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо конфліктних ситуацій з приводу неможливості їхнього проживання чи вчинення їм перешкод у проживанні у зазначеній вище квартирі, на який 13 серпня 2021 року йому надано відповідь за вих. №\~16064/109/1300/04-21, де зазначено, що проведеною перевіркою встановлено відсутність відомостей щодо звернень [PERSON] та [PERSON] із заявами чи повідомленнями про порушення їхніх прав. У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім`ї права користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. Згідно із ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] у поданій до суду 03 листопада 2022 року заяві зазначав, що проти задоволення позову [PERSON] він не заперечує. Фактичним місцем його проживання у даній заяві ним зазначена така адреса: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає, про що свідчить неотримання ним за вказаною адресою поштової кореспонденції. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше шести місяців без поважних причин не проживають у квартирі [ADDRESS] , останній проти задоволення позову не заперечував, відповідач [PERSON] будь-яких заперечень проти позову до суду не подавав, у вказаній вище квартирі він фактично не проживає більше шести місяців без поважних причин, його особисті речі у даній квартирі відсутні, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування зазначеним жилим приміщенням, у зв`язку із їхньою відсутністю в ньому без поважних причин понад встановлені законом строки, тому позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved