Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

в серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі судового наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Проте після винесення вищевказаного судового наказу у позивача змінився сімейний стан, оскільки він створив нову сім`ю та у нього [INFO] народився син [PERSON] . Крім того, на утриманні позивача також перебуває неповнолітня дитина дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини призвели до значної зміни матеріального стану позивача, в зв`язку з чим останній просив зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до 1/8 частини його заробітку (доходу). Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. 20 липня 2020 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої квартальним комітетом №33, позивач [PERSON] проживає разом зі своєю сім`єю в [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: дружина [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Водночас, враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне положення містить п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Тобто, зміна сімейного стану та матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, позивачем не було надано належних та допустимих доказів щодо погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа №715/2073/20). З приводу доводів позивача про наявність у нього на утриманні дитини своєї дружини від першого шлюбу, яка не є ним усиновленою, суд зауважує, що обов`язок по її утриманню покладено на біологічних батьків цієї дитини, а тому не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів у цій справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed