Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

15.12.2022 року до суду звернувся представник Концерну «Міські теплові мережі» Калініна-Заєць Ю.М. з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. 27.12.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В позові посилалися на те, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 21.01.2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до його теплових мереж. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Позивач по відношенню до Відповідачів, як споживачів послуг, є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 року, справа №6-59цс13). У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальні послуги сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». В даному випадку Позивач свій обов`язок виконав: підготував для Відповідачів належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації. Незважаючи на відсутність договору, Позивач здійснював та продовжує надавати Відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відсутність укладеного договору не виключає стягнення вартості послуг, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Так, за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих Відповідачам за адресою: [ADDRESS] , складає 87715,60 грн. За вказаний період заперечень з боку Споживачів на неналежну якість надання послуг не надходило. Послуга з централізованого опалення надавалась в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Отже, фактично відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного договору не позбавляє Відповідачів обов`язку оплати наданих послуг. На адресу боржників неодноразово направлялись претензії стосовно наявної заборгованості за надані послуги з вимогою погасити суму боргу. Прохали стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 87715,60 грн.; стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 2481 грн.; не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності представника позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові прохали розгляд справи проводити без участі представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України на 20.02.2023 року, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 21.01.2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до його теплових мереж. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до Відповідачів, як споживачів послуг, є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830. Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 26.12.2022 року та довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 26.12.2022 року. Відповідно довідки Концерну «Міські теплові мережі» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , власники/квартиронаймачі: [PERSON] , [PERSON] , нараховано за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року в сумі 88129,96 грн., сплачено 504 грн., заборгованість за цей період складає 87715,60 грн. Відповідно Розрахунку суми позову Концерну «Міські теплові мережі» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, заборгованість станом на 01.11.2021 року складає 87715,96 грн. Станом на час розгляду справи судом відповідачі заборгованість не сплатили. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з … постачання теплової енергії, постачання гарячої води … Згідно ч.1\~ст.6\~Закону учасниками\~правовідносин у\~сфері надання\~житлово-комунальних\~послуг є: 1)\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); 3) виконавці комунальних послуг. Згідно ч.2 ст.6 Закону виконавцями комунальних послуг є: 3) послуг з\~постачання теплової\~енергії -\~теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно ч.2\~ст.7\~Закону індивідуальний\~споживач зокрема\~зобов`язаний: 1)\~укладати договори\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1,3\~ст.9\~Закону споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1,2 ст.12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно п.1 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Згідно п.13 Правил надання послуги\~здійснюється виключно\~на договірних\~засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Згідно п.32 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно п.35-37 Правил розрахунковим періодом\~для оплати\~спожитої послуги\~є календарний\~місяць.\~Оплата послуги\~здійснюється не\~пізніше останнього\~дня місяця,\~що настає\~за розрахунковим\~періодом (граничний\~строк внесення\~плати за\~спожиту послугу),\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені договором.\~За бажанням\~споживача оплата\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів. Споживач\~здійснює оплату\~спожитої послуги\~щомісяця в\~порядку та\~строки,\~визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно ч.1\~ст.543\~ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є виконавцем комунальних послуг, зокрема постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, з позовом до відповідачів, які відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами комунальних послуг, зокрема постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , з вимогою про стягнення на його користь боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року в сумі 87715,60 грн. Судом встановлено, що відповідачі, як споживачі комунальних послуг, зокрема постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, відповідно Закону «Про житлово-комунальні послуги», в порушення Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, не уклали типовий договір, однак споживали вказані послуги та не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого за споживачами по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , обліковується борг за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року в сумі 87715,60 грн., який на час розгляду справи судом не погашений, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, відповідно до ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі відзив на позов не подали, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що розрахунок заборгованості проведено позивачем необґрунтовано відповідачами не надано, як і будь-яких заперечень з приводу факту наявності заборгованості в матеріалах справи немає. У відповідності до ст.81 ЦПК України відповідачі не надали доказів для підтвердження можливих заперечень щодо розміру заборгованості. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн.

Outcome: approved