Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] , представник позивача - [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , укладеного 18 листопада 2016 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №08, залишення проживати малолітнього сина після розірвання шлюбу разом з нею та про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн., але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні інтереси та несумісність характерів, на даний час сім`я існує лише формально, шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та на даний час проживають окремо, а тому позивачка не бажає надалі залишатися в шлюбі. Просить терміну на примирення не надавати, так як спроби примирення в минулому не принесли позитивних результатів. Від даного шлюбу в них народився син: [PERSON] , [INFO] , сторони добровільно встановили домовленість щодо залишення дитини на проживання з матір`ю, а тому позивачка просить після розірвання шлюбу залишити на проживання неповнолітнього сина з нею. Дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач, що є батьком сина, ухиляється від надання матеріальної допомоги, хоча працює за кордоном, має нерегулярний дохід, однак приховує частину своїх доходів, не має на утриманні інших осіб, а тому вважає доцільним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] , представник позивача - [PERSON] не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Однак від позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу в її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] , представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Однак від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу в їхній відсутності, позовні вимоги визнала частково підтримавши письмовий відзив на позовну заяву. У поданому представником відповідача письмовому відзиві на позов зазначено, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу відповідач визнає в повному обсязі, вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково. Відповідач приймає участь в матеріальному утриманні сина, направляє періодично кошти на його утримання та в святкові дні, однак, на даний час [PERSON] має мінливі доходи, які не перевищують 7000,00 грн, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3500,00 грн щомісячно, а при додаткових надходженнях або стабілізації доходів зобов`язався додатково допомагати дитині. Дослідивши докази по справі, суд з`ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 2016 року виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №08. Від даного шлюбу в подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 24 лютого 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідний актовий запис №427. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши докази, надані сторонами, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] позивачка змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає залишити прізвище « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , зареєстрований спільно з позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №637, виданою 05 грудня 2022 року виконкомом Борсуківськї сільської ради Кременецького району Тернопільської області. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові КЦС ВС від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18. Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач не надав суду заперечень щодо залишення проживати з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про залишення на проживання після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно дост.182 Сімейного кодексуУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності ,корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за станом здоров`я може це робити. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також те, що відповідач не надав суду доказів про важкий майновий стан або перебування на його утриманні інших осіб, стан здоров`я дитини та відповідача, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 992 гривні 40 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію №12 від 01 листопада 2022 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial