Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи - Франківський районний в місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про батьківство. Позов мотивує тим, що у квітні 2019 року вона познайомилась з відповідачем, на той час вона була одружена та мала двох дітей, після чого з чоловіком вона шлюб розірвала за рішенням суду у липні 2019 року. Вказує, що у травні 2019 року вона разом з відповідачем та її дітьми переїхали в орендований будинок. Наприкінці червня 2020 року позивачка дізналась, що вона вагітна з терміном приблизно 12-13 тижнів однак в середині серпня 2020 року відповідач повідомив позивачці, що вони розходяться, після чого з відповідачем позивачка не бачилась. [INFO] у неї народилась дитина, батьком якої вона вважає відповідача [PERSON] , однак такий не вірив позивачці, що це його син. Враховуючи вищевикладене, просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , №24 від 19 січня 2021 року, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судовому засіданні позов про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про батьківство підтримала, просила такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні вказаний позов визнав, просив такий задоволити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи - Франківського районного в місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява такого про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали такої, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 19.01.2021 було складено відповідний актовий запис №24, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2021 року. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , батьком - [PERSON] . Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.07.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 30.11.2016 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3619. Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України (далі СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частиною 2 ст. 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.09.2022 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження у справі зупинено. 03 січня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-22/17874-БД від 15.12.2022 року, виготовлений Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, який проведений за результатами молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 9999999 %. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Зважаючи на те, що згідно висновку експерта №СЕ-19/114-22/17874-БД від 15.12.2022 року виготовленого Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, який проведений за результатами молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у справі №465/9124/21, відповідач - [PERSON] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] із ймовірністю 99,9999999 %, відповідач підтримує позовні вимоги позивачки, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на зазначення даних про батька дитини. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до статті 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вважає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини. Із врахуванням вищевикладеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв`язку з чим суд постановляє рішення щодо його задоволення.

Outcome: approved