Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 30 травня 2015 року відповідачкою видано на його ім`я довіреність із повноваженнями вести її справи з питань спадкування, після смерті, [INFO] , її тітки [PERSON] . Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М за № 22247. 11 жовтня 2017 року між учасниками справи укладено договір надання юридичних послуг між фізичними особами, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах угоди, позивач зобов`язався надати відповідачу юридичні послуги щодо захисту інтересів відповідача з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті тітки відповідачки [PERSON] . Пунктом 1.2 договору вказано, що на підтвердження факту надання послуг відповідно до умов Договору, сторони керуються результатом розгляду справи №500-17-092316-168, в якій відповідачка була позивачем, рішенням суду провінції Квебек (Канада) щодо оскарження від імені останньої заповіту, вказаного у позові або визначається від кінцевої, отриманої визначеної спадком суми (за згодою сторін за межами судового процесу). Вказує, що згідно п.4.1 договору визначено розмір плати за надання послуг, яка становила 20% від виграної суми (отриманих коштів за заповітом) та/або від суми будь-якої винагороди, отриманої за заповітом, а також п.5.1 договору визначено, що відповідачка здійснює оплату за договором одноразово в безготівковій та/або готівковій формі в строк 3 днів. У позивача [PERSON] наявне рішення суду провінції Квебек округу Монреаль від 01 листопада 2017 року у справі 500-17-092316-168. Підготовку даного судового процесу, підшукання адвоката, збір усіх необхідних доказів, складання процесуальних документів здійснював саме позивач [PERSON] . Вказаним рішенням скасовано останній заповіт спадкодавця [PERSON] , відтак, спадкування здійснювалося за передостаннім заповітом, який був посвідчений на користь [PERSON] . Вказане рішення не оскаржувалося, набрало законної сили, що і надало право відповідачу успадкувати належне їй майно після смерті тітки. Зазначає, що в листі від 18 серпня 2015 року, який адресований відповідачці адвокатами, яких він підшукав для останньої, міститься посилання на представництво інтересів [PERSON] саме ним, а також в листі від 09 серпня 2016 року висловлюється необхідність особистої участі відповідачки та її представника [PERSON] на офіційних процедурах в Канаді з приводу питань спадкування. На підтвердження мінімальної суми, яку отримала у спадок відповідачка після смерті тітки, у нього наявна виписка з рахунку померлої на час смерті, відповідно до якої в 2015 році на рахунку спадкодавця було 465 489 тисяч канадських доларів. Вважає, що сума винагороди на підставі п. 4.1 договору мала б становити 93097,8 канадських доларів, яка є мінімально можливою, не є остаточною і має бути уточнена після подання доказів зі сторони відповідачки. Неможливість подання повної суми успадкованого майна викликана особливостями законодавства Канади і конфіденційністю даної інформації. Така сума коштів є мінімумом, який отримала відповідачка у справі оскільки вказані кошти перебували на рахунку померлої після її смерті та очікували на розпорядження ними після вирішення спадкової справи. Вважає, що він виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, а тому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 93097,8 канадських доларів, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент пред`явлення позову становить 1968087 грн. 49 коп., а також покласти на відповідачку судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2020 року відкрито загальне провадження за даним позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, в порядку забезпечення даного позову заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження квартири [ADDRESS] . У своєму відзиві відповідачка позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вказує, що вона із позивачем є знайомими досить тривалий період, між ними існували дружні відносини, зокрема дружили сім`ями, в зв`язку із чим, добре ознайомлені із життєвими обставинами один одного. Дійсно, вона ініціювала судовий спір в Канаді щодо оскарження заповіту, під час якого її інтереси представляв канадський адвокат Деніс Лапьер із адвокатським об`єднанням Sweibel Novek. Останній надавав консультації з питань судового спору, з правових питань, роз`яснював норми законодавства Канади, відповідав на запитання, готував процесуальні документи та надавав інші юридичні послуги. Про дану обставину було відомо позивачу, оскільки по-дружньому розповідала йому про дати та стадії розгляду справи, а також і про винесене рішення по справі. Вважає, що позивач не може представляти інтереси третіх осіб або перед третіми особами (фізичними особами, установами, підприємствами) не може консультувати з питань матеріального та процесуального права Канади та надавати юридичні послуги на території Канади, так як не є адвокатом та не має відповідної освіти, окрім цього, у нього відсутнє право на проживання в Канаді. Вказує, що в неї був адвокат, який представляв її інтереси в Канаді, а тому потреба у додаткових юридичних радниках (адвокатах) відсутня. Позивач не міг надавати та і не надавав будь-які юридичні послуги, договір про надання юридичних послуг не укладався і не виконувався. В кінці 2017 року між нею та позивачем виник конфлікт, після якого вони припинили спілкування, проте, [PERSON] ще досить тривалий час телефонував та погрожував їй. Вважає, що позивач використовуючи інформацію, яка йому була повідомлена на дружніх засадах, за відсутності законних підстав намагається стягнути кошти за послуги, які надавались третіми особами ( адвокатами адвокатського об`єднання Sweibel Novek Канади). Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 лютого 2021 року даний позов залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2021 року продовжено розгляд даної справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 липня 2021 року витребувано з Регіонального Сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області відомості: хто на даний час є власником транспортного засобу «Renault Clio Symbol», номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , чи накладений на транспортний засіб «Renault Clio Symbol», номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] арешт чи обтяження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 грудня 2021 року витребувано у позивача [PERSON] дозвіл на роботу в Канаді, дозвіл на надання юридичних послуг або будь-який інший документ, який надає йому право представляти інтереси третіх осіб в судах, в будь-яких органах державної влади, підприємствах, установах. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши учасників, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно зі статтею 1 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно з частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Судом встановлено, що 30 травня 2015 року [PERSON] видано довіреність на ім`я [PERSON] , якою вона уповноважила [PERSON] вести її справи, з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті [INFO] її тітки [PERSON] , одержувати у будь-яких поштових відділеннях поштові перекази, листи, що надходитимуть на її ім`я від будь-яких підприємств, установ та організацій, яка посвідчена приватним нотаріусом Шкляр М.М. зареєстрованої в реєстрі за № 22247 . Відповідно до довіреності, представникові також надано право ведення від її імені переговорів та попереднього узгодження всіх процедурних питань, замовляти та одержувати у відповідних органах та організаціях необхідні документи, запити, звернення, листи, подавати та підписувати всі документи, які необхідні для виконання повноважень, в тому числі заяви, отримувати будь-які довідки та інші оформлені та її ім`я документи, технічну документацію, свідоцтва, державні акти (дублікати документів), узгоджувати всі питання, які можуть виникнути в процесі реалізації повноважень, сплачувати належні платежі, в тому числі якщо вони будуть передбачені умовами цивільно-правового договору, вимогами чинного законодавства, отримувати належні їй гроші (т.1 а.с.7, т.3 а.с.57-59). Також, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалося сторонами, що діючи на підставі довіреності [PERSON] , [PERSON] , в її інтересах, було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] ( т.3 а.с. 52-54). При цьому, вказана довіреність не встановлює жодних умов співпраці сторін, в тому числі порядку оплати послуг, які зазначені у ній. Як вбачається із листів, досліджених в судовому засіданні, позивач [PERSON] приймав участь у спілкуванні з адвокатами Олексюк О.В., на його електронну адресу адвокати надсилали листи що стосувалися справи [PERSON] , також в листі від 09.08.2016 р. адвокати зазначають, яка роль [PERSON] у підготовці справи: «присутність Вашого українського представника пана Андрія Лоцмана є також потрібною, щоб допомогти Вам з розумінням процесу та допомогти Вам у мовних питаннях». Однак, за виконання доручень, зазначених в довіреності та інших доручень, які виконував [PERSON] для відповідачки, родиною відповідачки через платіжну систему Moneygram перераховувались кошти позивачу: 31.07.2015 року у сумі 600 USD, 05.08.2015 року у сумі 600 USD, 11.09.2015 року у сумі 500 USD, 29.02.2016 року в сумі 500 USD, 21.08.2015 року в сумі 500 USD, 11.08.2015 року в сумі 500 USD, 11.08.2015 року в сумі 600 USD, що слідує із витягів - інформації про проведені операції у АТ КБ «Приватбанк» за грошовими переказами та квитанціями (т.1 а.с.166-168, 244). 06 листопада 2017 року довіреність скасована на підставі заяви, що вбачається із витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі довіреностей № 35172904 (т.2 а.с.170). Встановлено, що інтереси відповідачки у справі щодо оскарження заповіту після смерті її тітки [PERSON] представляв адвокат Denis A.Lapierre із адвокатського об`єднання Sweibel Novek, зокрема: надавав юридичні консультації та юридичні послуги, готував процесуальні документи під час судового розгляду, що слідує із листа-договору про надання юридичних послуг від 18 серпня 2015 року та іншими листами адвокатського об`єднання Sweibel Novek від 09.08.2016 р. (т. 1 а.с. 15-20, 21-22). Факт надання адвокатських послуг Олексюк О.В. адвокатським об`єднання Sweibel Novek підтверджується наданими відповідачкою процесуальними документами у справі №№500-17-092316-168: первинною заявою [PERSON] щодо процедури анулювання двох останніх заповітів, повісткою до суду, зміненою первинною заявою щодо процедури анулювання двох останніх заповітів, заочне рішення суду від 19 червня 2017 року, виписка з рахунку, з якої вбачаються витрати на адвоката ( т.1 а.с. 172-196, а.с.197-224 ). Відповідно до рішення Верховного суду провінції Квебек від 01 листопада 2017 року у справі №№500-17-092316-168 щодо нерухомого майна покійної [PERSON] , де позивачкою була [PERSON] , адвокатом якої зазначений у рішенні Деніс А.Лапіерре СВІБЕЛ НОВЕК, дата слухання 25 жовтня 2017 року, задоволено позов частково із доповненнями, визнано недійсним заповіт покійної [PERSON] , складений 05.12.2012, визнано законним заповіт покійної [PERSON] , складений 22 грудня 2009 та постановив, що розпорядження майном покійної [PERSON] повинно здійснюватись відповідно до умов Заповіту, складеного 22 грудня 2009 року, відповідачка повинна надати позивачці інвентарну відомість майна покійної з усіма обліково-звітними та супровідними документами, всі позасудові витрати позивачки, що виникли в результаті розгляду позову в суді, повинні бути сплачені за рахунок майна покійної ( т.1 а.с.23-42). Позивач в обґрунтування та на підтвердження своїх позовних вимог посилається на договір надання юридичних послуг між фізичними особами від 11 жовтня 2017 року, копія якого надана до позовної заяви (т.1 а.с.9-11, 12-14). Пунктом 1.1 договору передбачено виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті [INFO] тітки [PERSON] в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції провінції Квебек ( Канада), надалі іменується послуги, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги. В пункті п 1.2 договору зазначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього договору, сторони керуються результатом розгляду справи №500-17-092316-168, рішенням суду провінції Квебек (Канада) щодо оскарження від імені замовника заповіту, вказаного у позові або визначається від кінцевої, отриманої визначеної спадком суми (за згодою сторін за межами судового процесу). Відповідно до п.2.1 послуги надаються шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади. Строк надання послуг починається з моменту підписання цієї угоди та триває до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. В пункті 4.1 договору вказано, за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату в розмірі: 20% від виграної суми (отриманих коштів за заповітом) та/або від суми будь-якої винагороди, отриманої за заповітом. Пунктом 5.1 договору визначено, що замовник здійснює оплату за договором одноразово в безготівковій та/або готівковій формі в строк 3 днів. В пункті 8.1 договору вказано, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє за умовами електронного листування. В умовах договору відсутні посилання, що до договору зараховуються відносини, які мали місце між сторонами до його укладення, тобто щодо правовідносин, які виникали на підставі наданої [PERSON] довіреності [PERSON] . Разом із тим, відповідачка не визнає, що зазначений договір підписувався сторонами. Представник позивача посилався на ту обставину, що оригінал договору, яким обмінялися сторони з їх підписами буде наданий суду для огляду, шляхом дослідження електронних доказів. Факт укладення договору про надання юридичних послуг не було доведено позивачем в судовому засіданні при дослідженні електронних доказів, не було надано суду для огляду оригінал договору, який би містив підписи обох сторін. Суд вважає, що позивачем не доведено, що ним з моменту укладення договору, надавались відповідачці юридичні послуги щодо захисту інтересів в судах провінції Квебек (Канада), складання процесуальних документів, скарг, претензій, оскільки позивач не є адвокатом або особою, яка має право представляти інтереси інших осіб в судах Канади, готувати позовні заяви та процесуальні документи, при наявності встановленого факту надання адвокатських послуг [PERSON] канадським адвокатом Деніс Лапьер із адвокатським об`єднанням Sweibel Novek. Також, враховуючи дослідженні виписки з рахунку, суд вважає, що позивачем не доведено суму спадку, яку отримала [PERSON] . Інших доказів в обґрунтування позову позивач не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього\~Кодексу сторони\~є вільними\~в укладенні\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У силу статті 638\~ЦК України \~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно 639 ЦК України договір може\~бути укладений\~у будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі . Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зважаючи на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, у даному випадку, саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме укладення договору та надання юридичних послуг відповідачці на виконання умов такого договору. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Крім принципів цивільного права справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», згідно якої «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Отже, позивачем не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами договору про надання юридичних послуг між фізичними особами від 11 жовтня 2017 року, відповідно і надання ним відповідачці юридичних послуг за вказаним договором та загалом можливості надання послуг без статусу адвоката, або будь-який інший документ, який надає йому право представляти інтереси третіх осіб в судах, в будь-яких органах державної влади, підприємствах, установах, в тому числі і наявності у позивача дозволу на роботу в Канаді. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши наявні докази, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 509, 526, 610, 626, 627, 638, 902, 903 ЦК України, та

Outcome: dismissed