Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд виконавчий напис №9523, виданий 28.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. визнати таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21.10.2013 року між нею та ПУАТ «Фідобанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335644497501289. 28.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис № 9523, згідно якого пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 1335644497501289 від 21.10.2013 року, укладеним між нею та ПУАТ «Фідобанк», правонаступником якого є АТ «Фідобанк», правонаступником за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2 від 06.06.2014 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Профіт Кредит» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 25122019-ВР/ПК від 25.12.2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 11-12/20 від 11.12.2020 року, заборгованості за період з 11.12.2020 року по 25.08.2021 року у розмірі 33 465,90 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 26.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67675348, 06.12.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 01.12.2021 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортний засіб ВАЗ 21063, 1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Тобто, під час керування вказаним транспортним засобом, позивача можуть зупинити працівники поліції та накласти арешт на автомобіль. В подальшому, через вчинення виконавчого напису, автомобіль може бути проданий на аукціоні в рахунок погашення спірної заборгованості. Позивач зазначила, що кредитний договір №1335644497501289 від 21.10.2013 року, який вказаний у виконавчому написі № 9523 від 28.09.2021 року, вона не укладала, суму заборгованості не визнає, про відступлення боргу новому кредитору не була повідомлена, жодних вимог про наявність та погашення боргу не отримувала. На думку позивача, нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив процедуру винесення виконавчого напису. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріально дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких,серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п. 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1, 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і не чинними в наведеній частині з моменту прийняття. Відомості про визнання судом незаконними і не чинними п. 1 та п. 2 Постанови № 662 були оприлюднені в Офіційному віснику України 21.03.2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Спірний виконавчий напис вчинено 28.09.2021 року, тобто після набрання законної сили Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Станом на день вчинення спірного виконавчого напису було визнано не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватися до договору позики №1335644497501289 від 21.10.2013 року, укладеного між позивачем та ПУАТ «Фідобанк», у простій письмовій формі. Вчинивши виконавчий напис, приватний нотаріус не дотрималася встановленої процедури, що призвело до порушення прав позивача. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» - О.В. Іжаковський надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове відправлення, наявне в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове відправлення, наявне в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, однак конверт з повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2013 року між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335644497501289, пунктами 1.1. - 1.4 якого передбачено, що сума кредиту становить 30 000 грн., остаточний термін повернення - 20.10.2016 року, процентна ставка за користування кредитом - 0.0001% річних, комісія за обслуговування кредиту - 2.90 %. 28.09.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазовоною О.М. було вчинено виконавчий напис № 9523, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 1335644497501289 від 21.10.2013 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПУАТ «Фідобанк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПУАТ «Фідобанк», правонаступником якого є АТ «Фідобанк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» на підставі договору № 2 про відступлення прав вимоги від 06.06.2014 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Профіт Кредит» на підставі договору № 25122019-ВР/ПК про відступлення прав вимоги від 25.12.2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору № 11-12/20 про відступлення прав вимоги від 11.12.2020 року. Сума заборгованості за кредитним договором № 1335644497501289 від 21.10.2013 року становить 33 465,90 грн., з яких: 3 % річних за період з 11.12.2020 року по 25.08.2021 року - 5 467,90 грн.; інфляційні збитки за період з 11.12.2020 року по 25.08.2021 року - 27498,00 грн. На підставі виконавчого напису № 9523 від 28.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазовоною О.М., постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 26.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67675348 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 33 465, 90 грн. 01.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб ВАЗ 21063, 1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 06.12.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради. [PERSON] , [INFO] , має посвідчення водія серії [NUMBER] , категорія «В» та є власником транспортного засобу ВАЗ 21063, 1991 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів (далі Порядок). Згідно з п. 1.1 глави 16 розділу ІІ цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Згідно п. 3.1- 3.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. У виконавчому написі № 9523 від 28.09.2021 року зазначено, що він здійснений на підставі ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік). Відповідно до п.2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі 754/9711/14-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічні твердження висловлені також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Пунктом 2.3. глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Виходячи з вимог законодавства, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачем було отримано вимогу про повернення всієї суми кредитної заборгованості, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Тобто, судом неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. В свою чергу, відповідачем та третіми особами не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не виконала вимоги, передбачені Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого висновку, що напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачем не підтверджено та судом не встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис № 9523 від 28.09.2021 року, був посвідчений нотаріусом або ж було надано його оригінал. Ухвала суду від 19.05.2022 року про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. оригіналу нотаріальної справи щодо видання 28.09.2021 року нею виконавчого напису № 9523 для огляду під час судового засідання, або належним чином завірені копії, для залучення до матеріалів справи, залишилася без виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Статтями 80-81 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тому, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 24.06.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал» про зменшення витрат на правову допомогу, в якому він просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Разом з цим, судом встановлено, що позивачем не заявлялося клопотання про стягнення судових витрат з відповідача, тому не зрозуміло, на підставі чого представником відповідача було заявлене таке клопотання. Таким чином, клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал» слід залишити без розгляду.

Outcome: approved