Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

10.02.2022 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом /а.с.2-5 т.1/, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,925 га кадастровий номер 4825484000:01:000:0172, яка розташована в межах території Первомайської міської ради, колишня територія Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Він уклав договір оренди землі з ТОВ «Партнер Агро», на підставі якого передав останньому зазначену земельну ділянку встрокове платне користування. За умовами п. 9 договору ТОВ «Партнер Агро» зобов`язано сплачувати орендну плату вгрошовій формі врозмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 40\~215 грн 77 к. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 2017-2021 роки складає 60\~275 грн 40 к., тобто орендна плата починаючи з 2017 року мала сплачуватись щорічно врозмірі 3\~013 грн 77 к. Однак, ТОВ «Партнер Агро» зобов`язання за договором не виконало, орендної плати за період з 2017 року по 2021 рік не сплатило взв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати орендної плати врозмірі 15\~068 грн 85 к. Причиною несплати ТОВ «Партнер Агро» орендної плати стала неможливість використання земельної ділянки, тому що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» самовільно зайняло вищевказану земельну ділянку та використовує її для вирощування сільськогосподарських культур. Факт самовільного зайняття ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельної ділянки та факт того, що ТОВ «Партнер Агро» було позбавлено можливості використовувати земельну ділянку підтверджується актами обстеження земельної ділянки та встановлено в рішенні апеляційного суду. Позивач вказує, що саме дії відповідача щодо самовільного зайняття земельної ділянки, взв`язку з чим орендар був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку, тому не сплачував орендну плату, призвели до позбавлення позивача очікуваного доходу увигляді орендної плати, що свідчить про те, що відповідач безпідставно зберіг усебе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою. Тому просить стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на його користь заборгованість врозмірі 31\~417 грн 99 к., яка складається з неотриманих доходів у вигляді орендної плати - 15 068 грн 85 к., інфляційні 11\~620 грн 44 к., 3% річних 4\~728 грн 70 к. та судові витрати, які складаються з судового збору врозмірі 992 грн 40 к. та витрат на правничу допомогу - 10\~000 грн. Ухвалою суду від 15.02.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову /а.с.48 т.1/. 22.02.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви /а.с.50-75 т.1/. Ухвалою суду від 28.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження усправі та призначено справу до розгляду взагальному позовному провадженні впідготовчому засіданні /а.с.1 т.1/. 16.05.2022\~року представник\~відповідача [PERSON] \~надав відзив\~на позов\~/а.с.103-118\~т.1/,\~в якому\~він просить\~відмовити в\~задоволенні позову,\~посилаючись на\~те,\~що ТОВ\~ «Агрофірма\~Корнацьких» не\~вчиняло самовільне\~зайняття земельної\~ділянки.\~Так,\~06.07.2015\~року між\~ПП «Перемога\~Народу» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір оренди\~земельних часток\~(паїв),\~які належать\~останній на\~підставі договорів\~купівлі-продажу,\~сертифікатів про\~право власності,\~свідоцтв про\~право на\~спадщину,\~до складу\~якої увійшла\~земельна ділянка\~позивача.\~Зазначений договір\~та договори\~купівлі-продажу\~ніким не\~оскаржувались та\~не визнавались\~судом недійсними,\~а отже\~законним власником\~майна є\~ [PERSON] ,\~а орендарем\~є ПП\~«Перемога Народу».\~Крім того,\~на думку\~представника відповідача,\~акти перевірки\~дотримання вимог\~земельного законодавства,\~які нібито\~встановлюють факт\~самовільного зайняття\~земельної ділянки,\~за об`єктом\~-\~земельної ділянки\~від 02.09.2020\~року №\~571-ДК/285/АО/10/01/-20,\~від 16.08.2019\~року №\~332-ДК/275/АО/10/01/-19,\~від 27.09.2018\~року №\~531-ДК/403/АО/10/01/-18,\~від 20.06.2017\~року №\~239/0/92-17ДК/280/АП/09/01/-17,\~є підробленими,\~оскільки підпис\~службової особи\~Держгеокадастру [PERSON] \~у зазначених\~документах кардинально\~відрізняється один\~від одного,\~а тому\~вчинені різними\~особами як\~за одну\~і ту\~ж особу.\~Представник вказує,\~що акт\~обстеження земельної\~ділянки від\~27.09.2018\~року №\~531-ДК/403/АО/10/01/-18\~не містить\~інформації,\~з якої\~вбачалось би,\~що він\~будь-яким\~чином стосується\~земельної ділянки\~позивача;\~докази того,\~що земельна\~ділянка площею\~166,5865\~га зареєстрована\~за ТОВ\~«Партнер Агро»\~відсутні.\~Отже,\~зазначений акт\~не містить\~інформації щодо\~обставин,\~які підлягають\~доказуванню у\~даній справі.\~Крім того,\~представник відповідача\~зазначає,\~що перевірки\~були проведені\~за зверненням\~ТОВ «Партнер\~Агро»,\~всупереч встановленому\~законом порядку,\~справа про\~адміністративне правопорушення\~за самовільне\~зайняття земельної\~ділянки не\~ініціювалася Головним\~управлінням Держгеокадастру.\~Тобто питання\~щодо встановлення\~факту самовільного\~зайняття земельних\~ділянок конкретною\~особою,\~у встановленому\~порядку не\~встановлено,\~документів на\~підтвердження такого\~правопорушення позивачем\~не надано.\~Самі лише\~акти перевірок\~та акти\~обстеження земельної\~ділянки не\~можуть бути\~достатнім доказом\~вчинення правопорушення,\~оскільки на\~думку представника\~відповідача висновки,\~які містяться\~в актах,\~базуються на\~припущеннях службових\~осіб та\~не підтверджені\~доказами.\~Факт самовільного\~зайняття земельної\~ділянки та\~вини особи\~в такому\~правопорушенні також\~може бути\~встановлений вироком\~суду,\~однак позивач\~такого вироку\~не надав.\~Крім зазначеного,\~представник відповідача\~не погоджується\~з розрахунком\~заборгованості,\~наданим позивачем,\~мотивуючи тим,\~що за\~п.\~9\~договору оренди\~землі орендна\~плата встановлена\~у розмірі\~2\~010\~грн 79\~к.,\~а не\~3\~013\~грн 77\~к.,\~як вказує\~позивач;\~у договорі\~застосування коефіцієнтів\~інфляції не\~передбачено;\~нарахування 3%\~річних у\~розмірі,\~нарахованому позивачем,\~є безпідставним,\~оскільки він\~нараховує ці\~відсотки на\~суму 15\~068\~грн 85\~к.,\~починаючи з\~2017\~року,\~однак такої\~заборгованості в\~2017\~році не\~існувала.\~Крім того,\~ТОВ «Партнер-Агро»\~не має\~права користуватися\~земельною ділянкою,\~зазначеною в\~позовній заяві,\~не внаслідок\~її «самовільного\~захоплення» відповідачем,\~а внаслідок\~накладення на\~неї арешту.\~Окрім того,\~позивач не\~надав належних\~та допустимих\~доказів створення\~перешкод ТОВ\~«Агрофірма Корнацьких»\~в користуванні\~земельною ділянкою,\~зазначеною в\~позовній заяві,\~позивачу або\~ТОВ «Партнер-Агро»,\~однак останнє\~не вчиняло\~жодних дій\~щодо користування\~нею.\~Представник відповідача\~підтвердив,\~що між\~ТОВ «Агрофірма\~Корнацьких» та\~позивачем відсутні\~правовідносини щодо\~оренди земельної\~ділянки,\~вказав,\~що він\~не використовує\~зазначену земельну\~ділянку,\~а тому\~вважає,\~що не\~несе відповідальності\~за невиконання\~зобов`язань ТОВ\~«Партнер-Агро».\~Також представник\~відповідача заперечує\~проти понесених\~позивачем судових\~витрат у\~заявленому розмірі,\~оскільки відповідач\~не визнає\~позов.\~Вважає,\~що при\~вирішенні справи\~слід врахувати\~інформацію про\~кримінальні провадження\~за обвинуваченням\~представниці позивача\~ [PERSON] \~за \~ч.\~5\~ст.\~191\~КК України\~за фактом\~заволодіння землею,\~належною [PERSON] ,\~а також\~висновок експерта\~та науково-правовий висновок. До відзиву представник відповідача надав заяву про застосування строків позовної давності /т.с.119,120 т.1/, в якій просить застосувати строки позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за 2017, 2018 роки, оскільки позивач звернувся з вимогами за цей період поза межами строку позовної давності і не навів у позові доказів поважності причин пропуску строку. Також до відзиву подано клопотання /т.с.121,122 т.1/ про витребування оригіналів документів для їх огляду в суді та долучення копій до матеріалів справи від ТОВ "Партнер-Агро": податкових декларацій товариства про плату за землю (земельний податок та\\або плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2017-2021 років; статистичної звітності товариства за період з 2017-2021 років; інформації та документів про наявні у власності або в користуванні товариства транспортні засоби, сільськогосподарську техніку; документів щодо проведення у 2017-2021 роках сільськогосподарських робіт та їх документальне оформлення в господарській діяльності та бухгалтерському обліку; документів щодо збору та реалізації врожаю сільськогосподарських культур 2017-2021 років та їх документальне оформлення в господарській діяльності та бухгалтерському обліку; від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області /а.с.123 т.1/ акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 20.06.2017 року № 239/О/92-17ДК/250/АП/09/01/17, актів обстеження земельної ділянки від 20.06.2018 року № 531-ДК/403/АО/10/01-18, від 16.08.2019 року № 332-ДК/275/АП/09/01/-19, від 02.09.2020 року № 571-ДК/285/АО/10/01/-20, від 19.04.2021 року № 295-ДК/77/АО/10/01-21, у тому числі всі матеріали перевірки, які стали підставою для складання зазначених актів. Також, до відзиву подано заяву про забезпечення доказів /а.с.128,129 т.1/ шляхом невідкладеного призначення в даній справі судово-почеркознавчої експертизи, проведення якої він просить доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України. Окрім зазначеного представником відповідача до відзиву подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву із відповідними клопотаннями та доказами /а.с.127 т.1/. 17.05.2022 року представником відповідача Іванченком О.О. подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи /а.с.136 т.1/. 20.06.2022 року представник позивача - адвокат Титаренко Ю.О. подав заперечення /а.с.55-59 т.9/, в яких просить залишити без розгляду клопотання відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи в зв`язку із пропуском відповідачем строку, встановленого судом для його подачі. Щодо клопотання про забезпечення доказів вказав, що відсутні підстави для забезпечення доказів шляхом призначення експертизи. Ухвалою суду від 20.06.2022 року поновлено ТОВ "Агрофірма Корнацьких" строк для подання відзиву на позовну заяву із відповідними процесуальними клопотаннями та доказами в наданій справі; долучено до наданої справи відзив ТОВ "Агрофірма Корнацьких" на позовну заяву із відповідними процесуальними клопотаннями та доказами /а.с.62 т.9/. 12.07.2022 року представник позивача адвокат Валешинська О.С. надала заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначила, що при розрахунку заборгованості було допущено помилку, тому просить стягнути з відповідача заборгованість врозмірі 20 965 грн 07 к., яка складається з неотриманих доходів у вигляді орендної плати - 15 068 грн 85 к., інфляційні 4 756 грн 77 к., 3% річних 1 139 грн 45 к. /а.с.82-84 т.9/. Також, [PERSON] надала заперечення на клопотання відповідача /а.с.85-88 т.9/, в яких зазначила, що представник відповідача визнає, що земельна ділянка позивача знаходилась у фактичному володінні іншої особи, а не орендаря ТОВ "Агрофірма Корнацьких". Відсутність обробітку землі законим орендарем не оспорюється ніким із учасників справи, а відтак не підлягає доказуванню. Щодо застосування строку позовної давності заперечує, тому що позивач дізнався про порушення його прав з повідомлення ТОВ «Партнер-Агро» від 19.08.2021 року. 13.07.2022 року представник третьої особи адвокат Валешинська О.С. подала письмові пояснення /а.с.92-95 т.9/, в яких зазначила, що відповідач у відзиві не заперечує факту виконання сільськогосподарських робіт на земельній ділянці, однак стверджує, що такі діє не є самовільним зайняттям, тому що він є контрагентом ПП «Перемоги Народу», якому належить право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди земельних часток (паїв). Однак, такій ділянці не присвоєний кадастровий номер та не проведена її державна реєстрація; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач не надав, а отже така земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав. Натомість, позивачу належить право власності на сформований об`єкт цивільних прав земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер. Позивач правочинів щодо земельної ділянки з відповідачем не укладав, отже сільськогосподарську діяльність відповідач здійснює на земельній ділянці позивача без правової підстави. Крім того, відповідач будує заперечення на тому, що не визнає прав власності на земельну ділянку позивача та прав користування земельною ділянкою ТОВ «Партнер-Агро». Однак, ще в судових рішеннях у справі №915/1111/13 встановлено те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та [PERSON] не мають прав на земельні ділянки та вичерпання дій використаних сертифікатів і втрату ними чинності. В той же час встановлення наявності чи відсутності прав [PERSON] на земельні частки (паї), прав на землю ТОВ «Партнер-Агро» виходить за межі предмету доказування цього позову. Враховуючи презумпцію невинуватості, обґрунтування заперечень відповідача наявністю кримінальних проваджень щодо представниці позивача не містить сенсу, оскільки відсутній вирок суду. Крім того, жодним кримінальним провадженням, вироком, експертним висновком не встановлюються майнові права особи. Отримані досудовим слідством експертизи, на які посилається представник відповідача, не можуть бути використані в цивільній справі з огляду на їх недопустимість внаслідок невідповідності вимогам ст. 102 ЦПК України, а науково-правовий висновок не відповідає ст. 114 ЦПК України. Посилання представника відповідача на те, що ТОВ «Партнер-Агро» не використовує землю, оскільки ухвалою суду встановлено заборону користування нею теж безпідставне, тому що текст ухвали не свідчить про встановлення такої заборони. Заперечення представника відповідача проти належності актів перевірок внаслідок порушення порядку перевірки, відмінності підписів неспроможні, так як представник посилається на Постанову Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року, де роз`яснюється Наказ Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель № 10 від 12.09.2007 року, який був скасований ще 17.06.2010 року. При цьому, чинне законодавство не передбачає обов`язкового переліку документів, які мають складатись інспекторами при проведенні перевірки. Висновок експерта №853/03/2022 від 31.03.2022 року про відмінність підписів [PERSON] не стосується актів, поданих у цій справі. Твердження відповідача про підробку підписів на актах відповідачем не доведено, таке твердження неспроможне, тому що перевірку проводило не менш як два інспектори, а тому сумніви щодо підпису іншого інспектора не впливають на встановлені результати перевірок. Стосовно акту обстеження земельної ділянки від 27.09.2018 року № 531-ДК/403/АО/10/01/-18, яка на думку представника відповідача не стосується земельної ділянки позивача, вказує що всі акти Держгеокадастру до 2021 року складені щодо земельних ділянок, об`єднаних в окремі поля, що відображено в Кадастровій карті України, а відображення полів, в складі яких міститься ділянка позивача, ідентичне у всіх актах, що спростовує аргументи відповідача. 09.08.2022 року представниця позивача та третьої особи [PERSON] надала заяву, в якій просить поновити строк на подання доказів та долучити їх до справи /а.с.114-115 т.9/. 09.08.2022 року директор ТОВ «Агрофірма Корнацьких» Вітвіцький Б.О. надав заперечення проти зменшення позовних вимог та додаткові пояснення, в яких зазначив, що [PERSON] не може представляти у справі одночасно позивача та третю особу, а тому просить вважати неподаними і такими, що підписані неналежною особою всі подані представником позивача та третьої особи [PERSON] процесуальні документи та повернути їх, оскільки закон не передбачає представництва однією особою різних за своїм статусом учасників судового розгляду. Вказує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення її права. Оскільки договором оренди землі встановлено строк сплати орендної плати 31 грудня щорічно, тому не отримавши орендну плату до 31 грудня 2017 року позивач тим самим був обізнаний про порушення його права. Отже, строки позовної давності за 2017, 2018 роки сплили. Твердження позивача, що він дізнався про порушене права з листа ТОВ «Партнер-Агро» у 2021 році, у зв`язку з чим строк відраховується саме з цієї дати безпідставні, тому що в статті 261 ЦК України закріплена презумпція обізнаності особи про стан своїх прав. Крім того даний лист не був долучений до позовної заяви, а з`явився у поясненнях третьої особи. Стосовно зменшення позовних вимог вказав, що відповідачем не визнаються всі вимоги, заявлені позивачем та обставини, якими обґрунтована заява /а.с.139-145, 155-167 т.9/. 06.09.2022 року представник відповідача Іванченко О.О. надав заяву, в якій просив клопотання [PERSON] від 09.08.2022 року про надання додаткового строку для подання доказів залишити без задоволення і відмовити в його прийнятті /а.с.173-175 т.9/. Ухвалою суду від 20.09.2022 року поновлено представниці [PERSON] строк на подання доказів у справі; долучені докази, зазначені представницею у клопотанні від 09.08.2022 року /а.с.182, 183 т.9/. Ухвалою суду від 20.09.2022 року відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про витребування доказів, про забезпечення доказів, про повернення [PERSON] поданих нею документів/а.с.184-186 т.9/. Вказану ухвалу було оскаржено представником відповідача до Миколаївського апеляційного суду. Ухвалою суду від 20.09.2022 року закрите підготовче провадження в наданій справі та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с.187 т.9/. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17.11.2022 апеляційну скаргу представника відповідача залишено без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.09.2022 у вказаній справі в частині відмови у задоволенні клопотання про забезпечення доказів шляхом невідкладного призначення по справі судової почеркознавчої експертизи - залишено без змін. Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду не прибув. Представник позивача адвокат Титаренко Ю.О. у судовому засіданні підтримав вимоги уточненої позовної заяви та просив її задовольнити з наведених у позові та письмових поясненнях підстав. Також вважав, що строк позовної давності не пропущений з наведених вище підстав. Представник відповідача адвокат Іванченко О.О. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав. Просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог за 2017-2018 роки. Вказав на відсутність доказів по справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги. На підтвердження своїх заперечень додав, що акти перевірок державного інспектора Держгеокадастру є недопустимими доказами у справі, так як за 2022 рік користувачем земельної ділянки є ПП «Перемога народу», а не відповідач. Тому вважає, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» взагалі є неналежним відповідачем по справі. Просив відмовити у позові з підстав наведених у відзиві. Представник третьої особи - адвокат Валешинська О.С. про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак до суду не прибула. Заслухавши пояснення учасників справи, ознайомившись з позиціями сторін, викладеними у письмових заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯК\~№ 990011,\~ [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,9650 га., кадастровий номер 4825484000:01:000:0172, що знаходиться в межах території Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області /а.с.9 т.1/. Межі земельної ділянки з кадастровим номером 4825484000:01:000:0172 закріплені в натурі, що підтверджується актом визначення меж земельної ділянки від 24.12.2012 року /а.с.8 т.1/. 29.12.2012 року між ТОВ «Партнер Агро» та позивачем був укладений договір оренди даної земельної ділянки строком на 20 років /а.с.16,17 т.1/. Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 29.12.2012 року позивач передав, а ТОВ «Партнер-Агро» прийняло на підставі договору оренди від 29.12.2012 року зазначену земельну ділянку /а.с.7 т.1/. Частиною першою ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.а ч.1 ст.90 ЗК України власник земельної ділянки має право передавати її в оренду. Пунктами 9, 11 договору оренди землі від 29.12.2012 року передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативно грошової оцінки землі, що становить 2\~010\~грн 79\~к. і сплачується не пізніше 31 грудня кожного року користування /а.с.16 т.1/. Пунктом 10 договору оренди землі встановлено, що обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється з врахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки землі відповідно до норм чинного законодавства України. Застосування коефіцієнтів інфляції не передбачається /а.с.16 т.1/. Однак, всупереч умов договору оренди землі в період 2017-2021\~роки орендна плата позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в 2013 році та протягом 2017-2021 років ТОВ «Партнер-Агро» було позбавлене можливості обробляти земельні ділянки площею 1520,1737 га, в тому числі земельну ділянку позивача, так як фактично вона оброблялась іншою особою - ТОВ «Агрофірма Корнацьких», що об`єктивно підтверджується поясненнями представника третьої особи та іншими письмовими доказами, які були досліджені судом. Так, згідно рішення господарського суду Миколаївської області від 23 серпня 2013 року у справі № 915/1111/13, яке набрало законної сили, зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ТОВ «Партнер-Агро» самовільно зайняті земельні ділянки площею 1520,1737 га /а.с.29-33 т.1/. 04.07.2013 року Господарський суд Миколаївської області у справі №915/1125/13 за позовом орендаря - ТОВ Партнер-Агро до ТОВ Агрофірма Корнацьких про стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, прийняв ухвалу про забезпечення позову, якою заборонив ТОВ Агрофірма Корнацьких вчиняти будь-які дії на земельних ділянках, які орендуються ТОВ Партнер-Агро і розташовані біля с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області /а.с.34 т.1/. Однак, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» самовільно займало земельні ділянки, в тому числі й позивача, протягом 2017-2021 років, що підтверджується матеріалами перевірок Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, зокрема: актом обстеження земельної ділянки від 19.04.2021 року №295-ДК/77/АО/10/01/-21, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Буймер В.В., за участю [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки); від 02.09.2020р. №571-ДК/285/АО/10/01/-20, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Томовим І.П., за участю [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки); актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 16.08.2019 року № 332-ДК/275/АО/10/01/-19, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Давиденко Т.В., за участю [PERSON] та [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки); актом обстеження земельної ділянкивід 27.09.2018 року № 531-ДК/403/АО/10/01/-18, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Томовим І.П., за участю [PERSON] та [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки); актом обстеження земельної ділянки від 30.05.2018 року № 185-ДК/174/АО/10/01/-18, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Лемешко Т.В., за участю [PERSON] та [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки);актом обстеження земельної ділянки від 20.06.2017 року № 239/0/92-17ДК/280/АП/09/01/-17, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Лемешко Т.В., за участю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з додатками (план - схема земельної ділянки) /а.с.118-136 т.9/. Вказані акти Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, крім [PERSON] , підписані принаймні ще одним державним інспектором, достовірність підписів якою відповідачем не піддається сумніву. Також, згідно листа державного інспектора\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Миколаївській області\~Томова І.П.,\~останній підтвердив,\~що приймав\~участь у\~вищевказаних перевірках\~дотримання вимог\~земельного законодавства\~та особисто\~підписував зазначені\~акти перевірок /а.с.137 т.9/. Таким чином, акти перевірок не викликають сумнівів, а твердження представника відповідача щодо сумнівів у достовірності зазначених актів, спростовуються матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Партнер-Агро» не використовувало земельну ділянку позивача у період 2017-2021 років, тому несплачувало позивачу орендну плату, оскільки було позбавлено такої можливості в зв`язку з самовільним зайняттям такої земельної ділянки ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Зазначене призвело до втрати позивачем очікуваного доходу у вигляді орендної плати за ці роки в сумі 15\~068 грн 85 к. Заборгованість розрахована позивачем з урахуванням п.п. 9, 10 договору оренди землі з врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки землі за ці роки. На зазначену суму заборгованості позивачем також розраховано інфляційні 4 756 грн 77 к., 3% річних 1 139 грн 45 к. /а.с.84 т.9/. Твердження представника відповідача про порушення встановленого законом порядку перевірки, у зв`язку з чим недоведений факт незаконного користування ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельною ділянкою позивача, не відповідають дійсності, суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи. Також є помилковими твердження представника відповідача про те, що факт незаконного використання землі у даній справі повинен підтверджуватися вмотивованим рішенням органу досудового розслідування або суду, прийнятим після проведення всіх необхідних слідчих дій, оскільки не прийняття рішень у кримінальній справі за результатами розслідування не свідчать про об`єктивну неможливість суду надати оцінку усім у сукупності наданим доказам у даній цивільній справі. Інші твердження представника відповідача або не стосуються даної справи аб овиходять за межі предмету доказування цього позову. Матеріали справи містять достатні докази, які в сукупності спростовують заперечення відповідача та свідчать про фактичне користування земельною ділянкою позивача за спірний період, що було предметами перевірки дотримання вимог земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, якими встановлено зайняття відповідачем земельної ділянки, яка орендована третьою особою у справі. У зв`язку з цим, зазначені у відзиві заперечення відповідача щодо недоведеності зайняття ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельної ділянки позивача, неналежності, недопустимості та недостовірності наданих доказів не заслуговують на увагу. Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України \~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 762 ЦК України\~встановлений обов`язок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч.1\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Главою 83 ЦК України врегульовані відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з частиною шостої статті 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). За змістом приписів глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. При цьому\~вина для кондикційних зобов`язань не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у с праві № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018р. у справі № 922/3412/17-ц, постанова КЦС Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 724/292/15-ц). Таким чином, фактичний користувач земельної ділянки ТОВ «Агрофірма Корнацьких», який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Відповідно до\~статті 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із договору оренди землі від 29.12.2012 року вбачається, що п. 11 встановлено, що орендна плата має сплачуватись не пізніше 31 грудня щорічно. Тобто, не отримавши орендну плату до 31 грудня 2017 року, позивач був обізнаний про порушення свого права та мав право звернутись до суду з вимогою про стягненнязаборгованості з орендної плати у трирічний строк встановлений для такого звернення. Однак, позов подано 10.02.2022 року, тобто після спливу зазначеного строку для вимог за 2017, 2018 роки. Клопотання про поновлення такого строку із зазначенням причин поважності його пропуску позивачем не заявлялось. Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості на 2017, 2018 року, а тому до вимог за цей період слід застосувати позовну давність і відмовити в позові в цій частині. Таким чином, слід стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2019-2021 роки по 3\~013 грн 77 к. за кожен рік, що становитиме 9\~050 грн 31 к., 3% річних 412 грн 43 к. та інфляційні 2\~130 грн 94 к. Твердження представника відповідача про те, що відсутні підстави для стягнення інфляційних, оскільки в договорі оренди землі застосування коефіцієнтів інфляції не передбачено, є помилковими. Так, п. 10 договору дійсно не передбачено застосування коефіцієнтів інфляції, однак суд стягує інфляційні за прострочення виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, а не на підставі договору оренди землі. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн, суд не вирішує дане питання при ухваленні рішення, оскільки представником позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви було зазначено про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення /а.с.51,51 т.1/. Представник позивача адвокат Титаренко Ю.О. у суді вказав, що відповідно до ст. 141 ЦПК України надасть розрахунок судових витрат позивача після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено частково, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 548 грн 80 к. (сума, заявлена позивачем до стягнення\~20 965 грн 07 к.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду\~11 593 грн 68 к.; позов задоволено на 55,30%).

Outcome: partial