Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі у самостійний об`єкт права власності, припинення спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.12.2004 на підставі договору дарування житлового будинку №3335 позивачка прийняла вдар та стала власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . За даним договором, [PERSON] подарував 1/2 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами [PERSON] . Дана частка житлового будинку складається з наступних приміщень, будівель та споруд: 1-1 - коридору площею 2,3 кв.м, 1-2 - комори, площею 3,3 кв.м, 1-3 - кухні, площею 11,7 кв.м, 1-4 - санвузла, площею 5,2 кв.м, 1-5 - котельні, площею 3,2 кв.м, 1-6 - житлової, площею 12,1 кв.м, 1-7 - житлової, площею 31,6 кв.м, 1-8 - коридору, площею 3,1 кв.м, 1-9 - житлової, площею 19,4 кв.м, 1-10 - передпокою, площею 17,2 кв.м, 1-11 - коридору, площею 5,2 кв.м, загальною площею приміщень - 114,3 кв.м, в тому числі житловою - 63,1 кв.м, вхідних сходів "а5", гаража "Б", господарської будівлі "В", вбиральні "Г", огорожі №1, воріт з хвірткою №2, хвіртки №3, що відповідає Технічному паспорту на житловий будинок садибного типу. Даний будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,037 га за адресою: [ADDRESS] , яка була надана в користування для обслуговування житлового будинку [PERSON] , а рішенням Дубенської міської ради 28.12.2000 передана їй безкоштовно у приватну власність. Інша 1/2 частина будинку складаєтьсч із трьох квартир: квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування; квартира [ADDRESS] належить також [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу; квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , однак правовстановлюючі документи на нерухоме майно станом на сьогодні вона не виготовила. Позивачка і відповідачі використовують власні частини будинку як окремі квартири, так само вони розмежовані у технічному паспорті, вони ізольовані одна від одної, мають окремі входи та окремі інженерні мережі. Однак, через наявність у згаданого нерухомого майна статусу спільної часткової власності з позивачка відповідачами є лише співвласниками і не почувається повноправним власником. Тому, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 03 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Вишковська В.І. подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] належно повідомлений про день та час слухання справи, в підготовче засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилася. Згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 21 грудня 2004 року на підставі договору дарування житлового будинку, що посвідчений державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л., [PERSON] прийняла в дар та стала власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10). Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11). Як вбачається з технічного паспорта на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, будинок садибного типу, літера «А1» по [ADDRESS] складається наступних приміщень, будівель та споруд: 1-1 - коридору площею 2,3 кв.м, 1-2 - комори, площею 3,3 кв.м, 1-3 - кухні, площею 11,7 кв.м, 1-4 - санвузла, площею 5,2 кв.м, 1-5 - котельні, площею 3,2 кв.м, 1-6 - житлової, площею 12,1 кв.м, 1-7 - житлової, площею 31,6 кв.м, 1-8 - коридору, площею 3,1 кв.м, 1-9 - житлової, площею 19,4 кв.м, 1-10 - передпокою, площею 17,2 кв.м, 1-11 - коридору, площею 5,2 кв.м, загальною площею приміщень - 114,3 кв.м, в тому числі житловою - 63,1 кв.м, вхідних сходів "а5", гаража "Б", господарської будівлі "В", вбиральні "Г", огорожі №1, воріт з хвірткою №2, хвіртки №3 (а.с. 13-15). Даний будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,037 га за адресою: [ADDRESS] , яка була надана в користування для обслуговування житлового будинку [PERSON] , а Рішенням Дубенської міської ради 28.12.2000 передана їй безкоштовно у приватну власність (а.с. 12). Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Архітектор» Дубенської міської ради, власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 25.08.2012 року, частка 1/1 (а.с.17). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору дарування від 27.08.2018 року (а.с.18). Як вбачається з Висновку судового експерта Сапунової А.І. №137/21 від 27.06.2022 року, враховуючи вимоги нормативних документів, діючих на території України в галузі будівництва, з технічної точки зору, можливо провести виділ 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належних [PERSON] в цілу ідеальну частку, як самостійний об`єкт нерухомості за новою адресою: [ADDRESS] , а саме 1-1 - коридор площею 2,3 кв.м 1-2 - комора, площею 3,3 кв.м, 1-3 - кухня, площею 11,7 кв.м, 1-4 - санвузол, площею 5,2 кв.м., 1-5 - котельня, площею 3,2 кв.м., 1-6 - житлова, площею 12,1 кв.м., 1-7 - житлова, площею 31,6 кв.м, 1-8 - коридор, площею 3,1 кв.м, 1-9 - житлова, площею 19,4 кв.м, 1-10 - передпокій, площею 17,2 кв.м, 1-11 - коридор, площею 5,2 кв.м, загальною площею приміщень - 114,3 кв.м, в тому числі житловою - 63,1 кв.м, вхідні сходи "а5", гараж "Б", господарську будівлю "В", вбиральню "Г", огорожу №1, ворота з хвірткою №2, хвіртку №3 (а.с.19-26). Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 Цивільного кодексу України\~майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2\~ст. 355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у прав власності є спільною частковою власністю (ч. 1\~ст. 356 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~ст. 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна. Статтями\~316,\~317 ЦК України\~встановлено, що право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 3\~ст. 364 ЦК України\~у разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян за жилий будинок" №7 від 04.10.1991 р.: «При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом». Судом встановлено, що сторони по справі здійснили розподіл між собою вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами, тобто існує технічна можливість провести виділ 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належних [PERSON] в цілу ідеальну частку, як самостійний об`єкт нерухомості. Таким чином, дослідивши письмові докази, зважаючи на повне визнання позову відповідачами, а також те, що позивачка не порушує права володіння, користування та розпорядження майном відповідачів, частка позивачки в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілені між співвласниками, нежитлові та житлові приміщення ізольовані від приміщень іншого співвласника, мають окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення, при цьому не порушуються права інших співвласників, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved