Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У вересні 2019 року ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», на підставі наказу № 1262-ст-ст від 07.08.2018 «Про зарахування студентів 1-го курсу освітнього рівня бакалавр заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб і присвоєння їм номерів студентських квитків», [PERSON] була зарахована з 01 вересня 2018 року в Університет студентом заочної форми навчання, за ступенем вищої освіти - бакалавр, за спеціальністю 073 «Менеджмент», спеціалізація 6E04 «Менеджмент бізнес-організацій» на 1 курс, внаслідок чого між Позивачем та відповідачем, який є Замовником і Одержувачем освітніх послуг, укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 08 серпня 2018 року № 182245 (далі - Договір) (Додатки № 2, № 3). Згідно із пунктом 1 Договору Університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, а саме освітню послугу в системі вищої освіти (понад державне замовлення), заочної форми навчання, ступенем вищої освіти бакалавр, спеціальністю «Менеджмент» спеціалізацією «Менеджмент бізнес-організації» на факультет економіки та управління Університету. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених Договором. Датою виконання Замовником обов`язкiв щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу є дата зарахування коштів на рахунок Виконавця, що підтверджується банківською/казначейською випискою. Пунктом 9 Договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 46 000,00 грн. (сорок шість тисяч гривень 00 коп.). Пунктом 10 передбачено, що Замовник вносить плату щосеместрово безготівково. Розмiр оплати освітніх послуг за II (другий) семестр 2018/2019 навчального року становить 5 750,00 грн. (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) у термін до 10.02.2019. 08.02.2019 Вiдповiдачем була написана заява на iмя ректора з проханням оплати освітніх послуг за II семестр 2018/2019 навчального року частинами, а саме: - 1 частину оплати до 10.02.2019 у сумі 2 875,00 грн.; - 2 частину оплати до 10.04.2019 у сумі 1 437,50 грн.; - 3 частину оплати до 10.05.2019 у сумі 1 437,50 грн. У даній заявi вiдповiдачем було гарантовано вчасне здiйснення оплати коштiв за навчання. Згідно з банківською випискою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № док. @2PL4076, Вiдповідач оплатила першу частину оплати за II семестр: 07 лютого 2019 року 2 875,00 грн. Проте, 11.05.2019 друга та третя частини оплати за навчання в II семестрi 2018/2019 навчального року в розмірі 2 875,00 грн. (1 437,50 грн. + 1 437,50 грн.) на рахунки Університету не надходили. Одержувача було допущено до навчальних занять у другому семестрi 2018/2019 навчального року, у зв`язку з чим Університетом надано освітні послуги, що підтверджується навчальною карткою студента, за якi вiдповiдач, в порушення умов договору, в повному обсязі не оплатив. Враховуючи, що освітня послуга Університетом за Договором була надана, але в порушення його умов вiдповiдач в повному обсязі не здійснив оплату за другий семестр 2018/2019 навчального року, позивачем була нарахована заборгованість за Договором: оплата за надання освітніх послуг - 2 875,00 грн. (дві тисячi вiсiмсот сiмдесят п`ять гривень 00 копійок) за II семестр 2018/2019 року. Вiдповідно до підпункту 4 пункту 15 Договору, Договір розривається у разі відрахування з Університету Одержувача з підстав передбачених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту», а саме: завершення навчання за вiдповiдною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного мiж вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; iншi випадки, передбачені законом. Наказом ректора Університету від 25.06.2019 № 963-ст «Про відрахування студентів факультету економіки та управління» Одержувача відраховано з Університету за невиконання навчального плану з 23.05.2019. Відповідно до пункту 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством та цим договором. Вiдповідно до ст. 629 ЦК України договiр є обов`язковим для виконання сторонами. Вiдповiдно до ст. 525 ЦК України одностороння вiдмова від зобов`язання або одностороння. Оскільки відповідачем не погашена заборгованість, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 головуючим суддею у справі визначено Усатову І.А. Ухвалою судді від 04.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки, що направлялась відповідачу за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, повернулась до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на веб-сайті суду. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними в справі доказами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», на підставі наказу № 1262-ст-ст від 07.08.2018 «Про зарахування студентів 1-го курсу освітнього рівня бакалавр заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб і присвоєння їм номерів студентських квитків», [PERSON] була зарахована з 01 вересня 2018 року в Університет студентом заочної форми навчання, за ступенем вищої освіти - бакалавр, за спеціальністю 073 «Менеджмент», спеціалізація 6E04 «Менеджмент бізнес-організацій» на 1 курс, внаслідок чого між Позивачем та відповідачем, який є Замовником і Одержувачем освітніх послуг, укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 08 серпня 2018 року № 182245 (далі -Договір) (Додатки № 2, № 3). Згідно із пунктом 1 Договору Університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, а саме освітню послугу в системі вищої освіти (понад державне замовлення), заочної форми навчання, ступенем вищої освіти бакалавр, спеціальністю «Менеджмент» спеціалізацією «Менеджмент бізнес-організації» на факультет економіки та управління Університету. Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених Договором. Датою виконання Замовником обов`язкiв щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу є дата зарахування коштів на рахунок Виконавця, що підтверджується банківською/казначейською випискою. Пунктом 9 Договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 46 000,00 грн. (сорок шість тисяч гривень 00 коп.). Пунктом 10 передбачено, що Замовник вносить плату щосеместрово безготівково. Розмiр оплати освітніх послуг за II (другий) семестр 2018/2019 навчального року становить 5 750,00 грн. (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) у термін до 10.02.2019. Як вбачається з матеріалів справи 08.02.2019 Вiдповiдачем була написана заява на iм`я ректора з проханням оплати освітніх послуг за II семестр 2018/2019 навчального року частинами, а саме: - 1 частину оплати до 10.02.2019 у сумі 2 875,00 грн.; - 2 частину оплати до 10.04.2019 у сумі 1 437,50 грн.; - 3 частину оплати до 10.05.2019 у сумі 1 437,50 грн. У даній заявi вiдповiдачем було гарантовано вчасне здiйснення оплати коштiв за навчання. Згідно з банківською випискою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № док. @2PL4076, Вiдповідач оплатила першу частину оплати за II семестр: 07 лютого 2019 року 2 875,00 грн. Відповідач посилається, що 11.05.2019 друга та третя частини оплати за навчання в II семестрi 2018/2019 навчального року в розмірі 2 875,00 грн. (1 437,50 грн. + 1 437,50 грн.) на рахунки Університету не надходили. Натомість, одержувача було допущено до навчальних занять у другому семестрi 2018/2019 навчального року, у зв`язку з чим Університетом надано освітні послуги, що підтверджується навчальною карткою студента, за якi Вiдповiдач, в порушення умов договору, в повному обсязі не оплатив. Враховуючи, що освітня послуга Університетом за Договором була надана, але в порушення його умов вiдповiдач в повному обсязі не здійснив оплату за другий семестр 2018/2019 навчального року. Позивачем була нарахована заборгованість за Договором: оплата за надання освітніх послуг - 2 875,00 грн. (дві тисячi вiсiмсот сiмдесят п`ять гривень 00 копійок) за II семестр 2018/2019 року. Вiдповідно до підпункту 4 пункту 15 Договору, Договір розривається у разі відрахування з Університету Одержувача з підстав передбачених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту», а саме: завершення навчання за вiдповiдною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного мiж вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; iншi випадки, передбачені законом. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Університету від 25.06.2019 № 963-ст «Про відрахування студентів факультету економіки та управління» Одержувача відраховано з Університету за невиконання навчального плану з 23.05.2019. Відповідно до пункту 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством та цим договором. Враховуючи, що освітня послуга Університетом за договором була надана, але в порушення його умоввідповідач своєчасно не здійснила оплату за другий семестр 2018/2019 навчального року, позивачем була нарахована заборгованість за договором, яка складається з: оплати за навчання у розмірі 2875 грн.; суми інфляції за період прострочення у розмірі 77,91 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 29,30 грн., що разом становить 2982,21 грн. Відповідно до п.п.4 п.15 договору він розривається у разі відрахування з Університету одержувача з підстав, передбачених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» та в інших випадках, передбачених Правил внутрішнього розпорядку виконавця. Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про вишу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Згідно витягу з наказу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» № 963-ст від 25.06.2019 «Про відрахування студентів факультету економіки та правління» [PERSON] була відрахована з університету. Вирішуючи обґрунтованість позовних вимог, судом враховується наступне. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, із договорів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі у строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з листом-претензією № 01/13-716 від 11.07.2019, але на момент звернення до суду позивач не отримав відповіді і заборгованість відповідачем не було сплачено. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи зміст статей 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи позивача щодо стягнення заборгованості по оплаті за навчання, наведені у позовній заяві, є обґрунтованими та ґрунтуються на нормах закону. Що стосується стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних, що розраховуються за період з 11.05.2019 по 11.09.2019 у розмірі 29,30 грн. та індекс інфляції у сумі 77,91 грн. Вказаний розрахунок суд вважає арифметично вірним, відповідачем не спростованим та таким , що підлягає стягненню. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню підлягають з відповідача у сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved