Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

27 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову вказує, що 14 грудня 2018 року між [PERSON] та Відповідачем. [PERSON] , було зареєстровано шлюб у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Рівненській області. Спільне життя у Позивачки з Відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та не сумісні характери, ведуть окремий побут, між ними немає взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обов`язків, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме як інтересам Позивачки, так і інтересам Відповідача. Від шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти, [PERSON] та [PERSON] , проживають зі разом з мамою, [PERSON] , яка доглядає за ними, піклується про них, їхнє здоров`я, забезпечує комфортні умови для їхнього всебічного розвитку та життя, організовує їхнє щоденне життя, постійно приймає участь у їхньому вихованні. Визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, є необхідним для подальшого усунення перешкод щодо здійснення виховання дітей належним чином а також для можливості реалізації прав дітей на відпочинок та навчання за кордоном. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Крім того, представник позивача вказав, що позивачка з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] перебувають за кордоном. [PERSON] під час війни в Україні виїхав на окуповану територію за місцем своєї реєстрації. З того часу батьки дітей між собою не спілкуються. [PERSON] участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений оголошенням на сайті Рівненського міського суду Рівненської області «Судова влада». Представника третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала поданий до суду письмовий висновок щодо визначення місця проживання дітей. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 14 грудня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ), [INFO] зареєстрували шлюб 14.12.2018 року, актовий запис № 2031. Від шлюбу мають двоє дітей: сина \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 2019 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 2021 року.? Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, то суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Як встановлено статтею 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 18.01.2023 року. Згідно висновку органу опіки та піклування №08-229 від 26.01.2023 року, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно висновку вбачається, що батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Мобільний та будь-який інший зв`язок з ним відсутній. З пояснення [PERSON] вбачається, що [PERSON] під час війни в Україні виїхав на окуповану територію за місцем своєї реєстрації. З того часу батьки дітей між собою не спілкуються. [PERSON] участі у вихованні та утриманні дітей не бере. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved