Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування позову вказував, що 30.05.2021 року відповідачка отримала від нього грошові кошти у сумі 5600 грн. під розписку для вирішення власних потреб на умовах розписки. Позивач вказує, що відповідачем з моменту написання розписки до дати подачі позову відповідачем не було здійснено жодного платежу, а ні за сумою позики, а ні по сплаті відсотків за користування коштами. За умовами розписки відповідачка зобов`язувалася повернути борг до 30.12.2021 року. Згідно розписки відповідачка зобов`язана виплачувати штрафні санкції щомісячно, що становить 5% від суми боргу до повного погашення боргу. Порушивши умови договору відповідачка накопичила заборгованість перед позивачем. [PERSON] , як на підтвердження факту наявності у відповідача перед ним грошового зобов`язання за договором позики посилається на надану [PERSON] розпискою від 30.05.2021 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за розпискою, плату за користування кредитом та пеню на загальну суму 14 762,16 грн., а також 992,40 грн. сплаченого позивачем судового збору. Позивач в заяві до суду просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Згідно ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи. Так, згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно розписки від 30.05.2021 року, складеної відповідачкою [PERSON] , вбачається, що вона отримала в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 5600 грн. та зобов`язувалася повернути їх у повному обсязі своєчасно до 30.12.2021 року, а у разі недотримання цього зобов`язання\~виплачувати штрафні санкції в розмірі 5 % в місяць, від суми боргу, до повного його погашення. У правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в Постанові ВСУ від 02.07.2014 року № 6-79цс14, визначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Обставина добровільного та власноручного написання розписки відповідачем сторонами не оспорюється, що не підлягає доказуванню відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. З наведеного суд дійшов висновку, що розписка була написана відповідачкою для підтвердження факту отримання нею грошової суми та укладення договору позики. Як визначено в ст.ст.\~1046,\~1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, після настання визначених сторонами дати, відповідачка грошові кошти у повному обсязі позивачу у визначений борговим документом строк не повернула, отже свого обов`язку щодо виконання боргових зобов`язань не виконала. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1\~статті 550 ЦК України\~передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З розписки відповідача вбачається, що розмір пені, у випадку не виконання основного зобов`язання становить 5 % від суми боргу до повного його погашення. З розрахунку позивача, вбачається, що станом на 08.09.2022 року, прострочена заборгованість за основною сумою боргу становить 5600 грн.; 3% за користування коштами 2530,90 грн.; пеня у розмірі 5% - 5496,81 грн.; інфляція 1134,45 грн.; 5600 грн. сума основного боргу + 2530,90 грн. 3% за користування коштами + 5496,81 грн. пені + 1134,45 грн. інфляції = 14762,16 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка до розгляду справи судом не виконала в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, окрім нарахування інфляції за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року, оскільке таке нарахування зупинено відповідно до Закону України "Про правовий режим воєногго стану", зважаючи на що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5 600 грн.; 3% за користування коштами 2530,90 грн.; пеня у розмірі 5% - 5496,81 грн.; інфляція 275,05 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved