Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

[PERSON] у лютому 2022 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів на утримання спільного майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у спільній власності позивача - [PERSON] (розмір частки становить 1/4 квартири), та відповідачів: [PERSON] , надалі - відповідач 1, (розмір частки становить 1/4 квартири), [PERSON] , надалі - відповідач 2, (розмір частки становить 1/4 квартири) та [PERSON] , надалі - відповідач 3 (розмір частки становить 1/4 квартири), перебуває квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира загальною площею 93,8 кв.м. та житловою площею 54,4 кв.м. (надалі в тексті - Квартира), складається з 4-х житлових кімнат, коридору, кухні, 3-х лоджій, 1-го балкону, вбиральні та ванни (санітарного вузла), при цьому, усі 4 кімнати в квартирі є ізольованими, лоджії та балкон - засклені. Протягом досить тривалого часу між співвласниками даного нерухомого майна склалась ситуація, при якій позивач протягом багатьох років фактично самостійно сплачував і продовжує сплачувати усі витрати, пов`язані із утриманням належної йому на праві спільної власності разом із відповідачами квартири, а інші співвласники у цих витратах участі взагалі не брали. Відповідачі як співвласники квартири, є споживачами обов`язкових комунальних послуг відповідно до своїх часток у праві спільної часткової власності на квартиру, а саме: утримання будинків та прибудинкової території, вивіз сміття та побутових відходів, централізоване опалення, абонентська плата за стаціонарний телефон, встановлені платежі за обслуговування лічильників води та опалення тощо, оскільки зазначені житлово-комунальні послуги надаються по адресі квартири незалежно від факту проживання в даній квартирі тих чи інших її співвласників (сміття вивозиться, двір будинку прибирається, централізоване опалення подається до квартири, телефон працює при сплаченій абонентській платі, лічильники води та опалення обслуговуються, за що на квартиру нараховуються відповіді обов`язкові платежі), але відповідачі не здійснюють оплату за обов`язкові житлово-комунальні послуги. З чотирьох співвласників квартири, фактично постійно в квартирі проживають лише позивач та відповідач 1 - [PERSON] , а інші співласники - відповідач 2 та відповідач 3, фактично проживають у сільській місцевості у Вінницькій області. При цьому, як вказувалося вище, вони є співвласниками квартири, а відповідач 2 також ще й зареєстрована в цій квартирі. Протягом періоду з 19 лютого 2019 року по 21 січня 2022 року позивачем самостійно сплачено усі витрати, збори та обов`язкові платежі, пов`язані із наданими в період часу з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року житлово-комунальними підприємствами послугами щодо утримання належної йому з відповідачами на праві спільної власності квартири у загальному розмірі 101 950,80 грн., враховуючи комісії банківських установ та інших платіжних сервісів, нарахованих та також сплачених позивачем за проведення зазначених платежів. З огляду на те, що участь кожного співвласника у "витратах на управління, утримання та збереження спільного майна" означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані та забезпечення його безперебійного функціонування та можливості використання за цільовим призначенням, то з вказаної вище загальної суми понесених позивачем витрат по сплаті обов`язкових житлово-комунальних послуг, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного позивача з відповідачами майна (квартири), частина коштів відповідача 2 та відповідача 3 щодо компенсації цих витрат та платежів за вказаний період часу становить по 14 783,39 грн. з в відповідача 2 та відповідача 3 відповідно, оскільки вони є співвласниками по 1/4 квартири та в силу вимог Закону зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна відповідно до їх часток у спільній власності, але, при цьому, вони фактично не проживають у даній квартирі та не зобов`язані відшкодовувати витрати по сплаті наданих послуг з холодного та гарячого водопостачання й водовідведення та нарахованих витрат за використану електроенергію. Щодо відповідача 1 - [PERSON] , який є співвласником на 1/4 спільної квартири, зареєстрований та постійно фактично проживає в ній, а отже, нарівні з позивачем користується усіма житлово-комунальними послугами, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного позивача з відповідачами майна (квартири), в т.ч., й наданими послугами з холодного та гарячого водопостачання й водовідведення та послугами з постачання електроенергії. Зі вказаної вище загальної суми понесених позивачем витрат по сплаті усіх житлово-комунальних послуг, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного позивача з відповідачами майна (квартири), частина коштів відповідача 1 щодо компенсації цих витрат та платежів за вказаний період часу становить 36 742,02 грн., що дорівнює сумі витрат за надані житлово-комунальні послуги, нарахованих для самого позивача, який також фактично проживає у квартирі та користується усіма послугами. Крім зазначених вище понесених виключно позивачем витрат по сплаті житлово-комунальних послуг по квартирі, також самим позивачем на виконання вимог чинного законодавства України в кінці 2020 року було замінено у спільній з відповідачами квартирі прилади обліку гарячої та холодної води («лічильники»), за що позивачем самостійно було здійснено оплату коштів в загальній сумі 1 100,00 грн., з яких відповідно до належної відповідачам частки у праві спільної власності на дану квартиру частка витрат кожного відповідача з вказаної суми для відшкодування позивачу складає по витрат, тобто, по 275 грн. з кожного відповідача. Таким чином, протягом вказаного періоду часу позивач самостійно та в повному обсязі фактично виконував за відповідачів передбачений ст.360 ЦК України їх обов`язок, як співвласників квартири, щодо утримання свого майна відповідно до належних відповідачам часток у праві спільної власності на дану квартиру. Розмір усіх позовних вимог до усіх відповідачів становить 66 310,66 грн., з яких: позовні вимоги позивача до відповідача 1 становлять 36 742,02 грн.; позовні вимоги до відповідача 2 становлять 14.783,39 грн.; позовні вимоги до відповідача 3 становлять 14 783,39 грн. Ухвалою від 03.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач 1 при поданні до суду відзиву на позовну заяву, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами та обов`язками, усупереч положенням ч.4 ст. 178 ЦПК України, згідно з якою копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, своїм обов`язком надіслати (надати) копію відзиву та копію доданих до нього документів іншим учасникам справи (відповідачу 2, відповідачу 3) не скористався, у зв`язку з чим, судом не був прийнятий до справи у зв`язку з тим, що не був належним чином направлений чи вручений іншим учасникам справи, поданий з порушенням строку на подання відзиву (ч. 4 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України) та відповідачем клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву до суду не заявлялось. Враховуючи положення ч. 7 ст. 178 ЦПК України, не дотримано порядок подання відзиву на позовну заяву, а тому такий відзив не може враховуватись при винесенні рішення. Відповідач 2 при поданні до суду відзиву на позовну заяву, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами та обов`язками, усупереч положенням ч.4 ст. 178 ЦПК України, згідно з якою копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, своїм правом надіслати (надати) копію відзиву та копію доданих до нього документів іншим учасникам справи (позивачу, відповідачу 1, відповідачу 3) не скористався. При цьому, усупереч зазначеному у відзиві відповідача 2 до нього не надано копії паспорту [PERSON] та копія квитанцій квартплати. Клопотання про відкладення судового засідання з метою виконання вимог ЦПК України щодо надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи суду не заявив. При поданні відповідачем 2 відзиву пропущено встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Судом відповідачу 2 неодноразово роз`яснювалось його право заявити клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву до суду у разі якщо його пропущено з поважних причин з відповідним обґрунтуванням поважності причин пропуску встановленого строку та надання доказів поважності причин, однак відповідач 2, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву до суду не заявив. За таких обставин, згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач 3 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила, своїм правом не подачу відзиву та доказів не скористалася. Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що об`єкт нерухомого (квартира) загальною площею 93,8 кв.м. та житловою площею 54,4 кв.м., яка складається з 4-х житлових кімнат, коридору, кухні, 3-х лоджій, 1-го балкону, вбиральні та ванни (санітарного вузла), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2002 року, виданого Відділом приватизації житла Подільської РДА м.Києва, та зареєстрованого в КМБТІ та реєстрації права власності 13.01.2004р. у реєстрову книгу із записом №7543, а також Інформаційної довідкою КП КМР «КМБТІ» №31944 від 28.10.2020р. Усі 4 кімнати в квартирі є ізольованими, лоджії та балкон - засклені, що підтверджується Технічним паспортом на вказану квартиру, виготовленим КП КМР «КМБТІ» станом на 09.11.2020р., та Довідкою КП КМР «КМБТІ» №31942 від 23.11.2020р. про показники об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З урахуванням положень ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносно утримання об`єкту нерухомого майна - квартири - до таких витрат належать: оплата послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та енергопостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будівель та споруд та прибудинкових територій. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 ст. 544 ЦК України). Отже, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Судом встановлено, що за період з 19 лютого 2019 року по 21 січня 2022 року позивачем самостійно було сплачено усі витрати, збори та обов`язкові платежі, пов`язані із наданими в період часу з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року житлово-комунальними підприємствами послугами щодо утримання належної йому з відповідачами на праві спільної власності квартири у загальному розмірі 101 950,80 грн., враховуючи комісії банківських установ та інших платіжних сервісів, нарахованих та також сплачених позивачем за проведення зазначених платежів, що відображено в Узагальненій відомості про нарахування та сплату витрат та платежів по утриманню квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2019 по 31.12.2021. Відповідачами не спростовано достовірність Узагальненої відомості, складеної позивачем, про нарахування та сплату витрат та платежів по утриманню квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2019 по 31.12.2021. Крім того, вказана відомість відображає документально підтверджені копіями квитанцій та чеків про їх сплату витрати позивача. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються КМУ. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово- комунальних послуг належать централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктами 10, 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. З урахуванням вищезазначених положень та з огляду на те, що участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані та забезпечення його безперебійного функціонування та можливості використання за цільовим призначенням, то з вказаної вище загальної суми понесених позивачем витрат по сплаті обов`язкових житлово-комунальних послуг, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного майна (квартири), частина коштів відповідача 2 та відповідача 3 щодо компенсації цих витрат та платежів за вказаний період часу становить по 14 783,39 грн. з кожного, оскільки вони є співвласниками по 1/4 квартири та в силу вимог Закону зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна відповідно до їх часток у спільній власності, але, при цьому, вони фактично не проживають у даній квартирі та не зобов`язані відшкодовувати витрати по сплаті наданих послуг з холодного та гарячого водопостачання й водовідведення та нарахованих витрат за використану електроенергію. Відповідач 1, який також є співвласником на 1/4 спільної квартири, зареєстрований та постійно фактично проживає в ній, що не спростовано самим відповідачем в судовому засіданні. Тому нарівні з позивачем відповідач 1 користується усіма житлово-комунальними послугами, необхідними для належного утримання та експлуатації спільної квартири, в тому числі й наданими послугами з холодного та гарячого водопостачання й водовідведення та послугами з постачання електроенергії. Тому з загальної суми понесених позивачем витрат по сплаті усіх житлово-комунальних послуг, необхідних для належного утримання та експлуатації спільного майна (квартири), частина коштів відповідача 1 щодо компенсації цих витрат та платежів за вказаний період часу становить 36 742,02 грн., що дорівнює сумі витрат за надані житлово-комунальні послуги, нарахованих для самого позивача, який також фактично проживає у квартирі та користується усіма послугами. Витрати позивача на утримання майна за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2021 р. та сплата ним протягом періоду з 19 лютого 2019 року по 21 січня 2022 року усіх наданих житлово-комунальних послуг підтверджується платіжними документами, які долучені позивачем до матеріалів справи, зокрема, рахунками за житлово-комунальні послуги, збори та обов`язкові платежі, а також відповідні квитанції та чеки про їх сплату дружиною позивача - [PERSON] . Факт шлюбних відносин підтверджено копією Свідоцтва про одруження [NUMBER] від 05.07.2002р., яке додане до матеріалів справи. Тому судом визнається факт, що позивач сплатив вищевказану суму на утримання спільного майна. Крім того, позивачем було замінено у спільній квартирі прилади обліку гарячої та холодної води, за що позивачем самостійно здійснено оплату коштів в загальній сумі 1 100 грн., що підтверджується Технічними паспортами приладів, Актами прийняття на абонентський облік засобів обліку води та Товарним чеком на «лічильники» води від 26.12.2020 з відомостями по його оплату. Звідси слідує, що відповідно до належної відповідачам частки у праві спільної власності на дану квартиру частка витрат кожного відповідача з вказаної суми для відшкодування Позивачу складає по 275,00 грн. з кожного Відповідача. Відповідачами в ході судового розгляду не надано до матеріалів справи доказів, які б спростовували вимоги позивача, не долучено квитанцій про сплату оплату ними витрат на утримання спільного майна. Отже суд приходить до висновку, що позивач виконав солідарний обов`язок сторін по сплаті за житлово-комунальні послуги. У зв`язку із тим, що співвласники зобов`язані брати участь у витратах на утримання спільного майна, позивач звернувся до відповідачів із письмовою Вимогою від 03 лютого 2022 року про повернення йому частини сплаченого боргу, однак відповіді не отримав від відповідачів, через що звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачі не брали участі у витратах щодо утримання майна, що є у їх спільній частковій власності, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 66 310,66 грн., з яких: 14 783,39 грн. - заборгованість [PERSON] ; 36 742,02 грн. - заборгованість [PERSON] ; 14 783,39 грн. - заборгованість [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відтак позов необхідно задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі по 330,80 грн. з кожного.

Outcome: approved