Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~19 вересня 2022 року позивач М(Т)СБУ звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] із вимогою про відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу (а. с. 1-6). В обґрунтування позовних вимог вказано, що 31 грудня 2020 року о 13 годині 10 хвилин по пр. Богдана Хмельницького, 19 у м. Дніпрі, водій [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Subaru Legacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року по справі № 932/570/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № ЕР201452251, страховик ПАТ «УАСК АСКА». Потерпілий своєчасно, зокрема, 04 січня 2021 року, звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило оцінювача ФОП [PERSON] . Про огляд пошкодженого автомобіля [PERSON] , було повідомлено електронним повідомленням №000318. 21 січня 2021 року у [ADDRESS] було проведено огляд пошкодженого автомобіля. Вказаний огляд було проведено за участі оцінювача, експерта Земляного Р.С., власника КТЗ [PERSON] та представника відповідача [PERSON] - судового експерта Дроздова Ю.В. Відповідно до звіту № 311220 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю Subaru Legacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді від 0 лютого 2021 року: ринкова вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження становить 97960 гривень 85 копійок; вартість відновлювального ремонту складає 52654 гривні 22 копійки; коефіцієнт фізичного зносу 0,7; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 28906 гривень 05 копійок з ПДВ. 05 березня 2021 року М(Т)СБУ визначено розмір регламентованої виплати в розмірі 27096 гривень 66 копійок. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки потерпілому у розмірі 27096 гривень 66 копійок, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1532 гривні. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 28628 гривень 66 копійок, яку він просить суд стягнути з відповідача разом із витратами на судовий збір у розмірі 2481 гривня. Ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 15 листопада 2022 року (а. с. 48), яка надіслана відповідачу 28 жовтня 2022 року за вихідним № 19259/22-вих/2/204/2169/22 (а. с. 49). 07 грудня 2022 року на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернуто конверт, яким [PERSON] надсилалася копія позовної заяви з додатками та копія ухвали про відкриття провадження (а. с. 58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 64-65), в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме (а. с.60, 61, 63), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року (у справі 932/570/21), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 09 лютого 2021 року (а. с. 16). Із вказаної постанови вбачається, що 31 грудня 2020 року о 13 годині 10 хвилин, водій [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр. Богдана Хмельницького, 19 у м. Дніпрі, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Subaru Legacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. У судовому засіданні [PERSON] вину визнав повністю. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] не зареєстрована (а. с. 41 на звороті). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Subaru Legacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] зареєстрована в ПАТ «УАСК АСКА», за страховим полісом ЕР-201452251 (діючий по 05 жовтня 2021 року включно) (а. с. 16 на звороті). 04 січня 2021 року потерпілий [PERSON] з метою компенсації спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків звернувся до М(Т)СБУ з відповідною заявою (а. с. 37) та повідомленням про ДТП (а. с. 40 та на звороті). 15 січня 2021 року М(Т)СБУ звернулося із заявою № 3.1-01-б/1388 до потерпілого [PERSON] про надання документів (а. с. 33). 15 січня 2021 року М(Т)СБУ звернулося із заявою № 3.1-01-б/1387 до [PERSON] про надання інформації щодо наявності чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та інших документів (а. с. 34). 11 березня 2021 року М(Т)СБУ звернулося із заявою № 3.1-01-б/3019 до [PERSON] про компенсацію понесених М(Т)СБУ витрат на відшкодування завданих ним збитків (а. с. 34). 11 березня 2021 року за вихідним № 3-01-б/9020 М(Т)СБУ повідомило [PERSON] про прийняте рішення про відшкодування шкоди (а. с. 36). Суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на підставі договору № 20/016 від 01 січня 2020 року складено звіт № 311220 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих в наслідок нанесених пошкоджень автомобілю Subaru Legacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді (а. с. 17-32), відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля становить 97960 гривень 85 копійок, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 52654 гривні 22 копійки, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 28906 гривень 05 копійок, вартість матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП 28906 гривень 05 копійок. Вартість оціночних послуг 1532 гривні (а. с. 38 на звороті). Наказом М(Т)СБУ від 11 березня 2021 року № 3.1/1514, на підставі довідки № 1 від 05 березня 2021 року про розмір відшкодування шкоди (а. с. 13) прийнято рішення про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 27096 гривень 66 копійок (а. с. 14 на звороті). Відповідно до платіжного доручення № 941945 від 12 березня 2021 року [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 27096 гривень 66 копійок (а. с. 39). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст. 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як було встановлено судом, постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди є відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Таким чином, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Такий висновок викладений у постанові Верховного суду від 24 червня 2020 року у справі № 6040/14169/17. Відтак, в силу вказаних норм закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду. Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Відповідно до\~вимог ст. 3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Приписами п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до вимог п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з вимогами пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Разом з цим, при оцінці обставин справи необхідно виходити з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідач є\~винною особою\~у вчиненні\~вказаної дорожньо-транспортної\~пригоди,\~і на\~момент вчинення\~якої не\~застрахував свою\~цивільно-правову\~відповідальність, тому завдану шкоду потерпілому відшкодовано МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу відповідних документально підтверджених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 28628 гривень 66 копійок. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2481 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved