Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням уточнених заявою від 19.09.2022 позовних вимог (а.с.31-32) просить: - позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти перераховувати на користь опікуна [PERSON] , [INFO] ; - у разі, якщо законний представник дитини [PERSON] відмовиться отримувати аліменти від відповідачки, прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати законного представника дитини [PERSON] , [INFO] , відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, пославшись на таке: [PERSON] , [INFO] , у пологовому відділенні КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Луганської області 02.08.2021 народила сина, якого 11.08.2021 перевезла до своєї знайомої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де 13.08.2021 покинула дитину напризволяще. 25.08.2021 співробітниками поліції та спеціалістами служби у справах дітей Костянтинівської міської ради було виявлено новонародженого хлопчика, покинутого [PERSON] без піклування матері. У зв`язку з цим дитину було поміщено до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ» Костянтинівської міської ради, про що 25.08.2021 було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. [PERSON] у шлюбі не перебуває, відомостей про батька дитини не надала. Народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану матір`ю зареєстровано не було. У зв`язку з цим виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради було винесено рішення від 03.09.2021 № 348 про реєстрацію народження дитини, на підставі якого дитині було визначене прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». 07.09.2021 Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено актовий запис про народження [PERSON] та видане свідоцтво про народження. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини вказані на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. У подальшому [PERSON] сином не опікувалася, будь-якої участі у його утриманні та вихованні не приймала, долею сина та його перебуванням взагалі не цікавилася. Мати відповідачки [PERSON] забрати дитину із закладу охорони здоров`я також відмовилася. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 26.10.2021 №396 малолітньому [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З метою захисту прав дитини на належне виховання в умовах сім`ї рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.01.2022 №13 над малолітнім [PERSON] призначено опікуна [PERSON] , в родині якого дитина проживає на даний час, і який створив належні умови для проживання та виховання дитини. Під час проживання дитини в родині опікуна [PERSON] мати дитини [PERSON] продовжує вести асоціальний спосіб життя, не виконує жодних з покладених законом на батьків обов`язків по відношенню до свого сина, а саме: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у його вихованні; не проявляє зацікавленості в подальшій долі сина, взагалі не цікавиться його знаходженням, станом здоров`я; не турбується про фізичний і духовний розвиток; не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. 01.06.2022 [PERSON] була виявлена в м. Костянтинівці Краматорського району Донецької області. Спеціалістам служби у справах дітей причин невідвідування сина вона назвати не змогла, та пояснила, що близько 10 місяців переїжджала різними містами, у т.ч. близько 4 місяців проживала у м. Києві. Вона офіційно не працює, має разові заробітки до 5-6 тисяч гривень у тиждень, але документів, підтверджуючих її особу не має. Тобто, мати свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , що несе загрозу життю, здоров`ю та моральному вихованню дитини. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2022 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.38-39). Судовою ухвалою від 27.12.2022 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.99). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , повідомлена про розгляд справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином (а.с.58-59,60,71-72,73,74-75,90-91,92,95,96-97,103-104,114-117,118-119), у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, тому за ч.1 ст.280 ЦПК України суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого сторона позивача не заперечувала. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав за наведених позивачем підстав. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків: Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 7 Сімейного кодексу України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п.п.15,16 Постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом установлено: Відповідачкою у справі є [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] - на а.с.3). Згідно з Виписним епікризом [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила дитину чоловічої статі (а.с.6). КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» листом від 27.08.2021 за №01-27-692 повідомлено, що [PERSON] 01.08.2021 о 19-30 самостійно звернулася до пологового відділення КНП «РЦМЛ», при собі документів, які б посвідчували її особу, не мала (усі дані в історії пологів були записані з її слів), батька дитини не називала. У пологовому відділенні [PERSON] отримала медичний висновок про народження дитини № [NUMBER] . У пологовому відділенні КНП «РЦМЛ» дитина породіллі [PERSON] Рубіжанським відділом ДРАЦС не була зареєстрована у зв`язку з відсутністю документів у гр. [PERSON] . Під час перебування у пологовому відділенні КНП «РЦМЛ» Іванченко М. Р. не порушувала порядок, до дитини відносилася дбайливо, піклувалася про дитину постійно у повному обсязі, груддю годувала. Породілля разом з дитиною була виписана 11.08.2021. Під час знаходження [PERSON] у пологовому відділенні КНП «РЦМЛ» документів, які б посвідчували її особу, не було надано (а.с.5). 07.09.2021 Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видане свідоцтво про народження [INFO] [PERSON] матір`ю [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис №240 (копія - на а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00032456257, датою формування [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , відомості про якого записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.11, 11 зворот). Відповідачка як мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не виконує батьківських обов`язків по її вихованню та матеріальному утриманню, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не приділяє батьківської уваги до сина. Зазначені обставини підтверджені таким: 25.08.2021 інспектором СЮП Краматорського РУП лейтенантом поліції Чубучним М. О. у присутності особи, яка найшла дитину, [PERSON] , завідувача педіатричного відділення КНП «БЛІЛ КМР» Юрінок Н. В., представника служби у справах дітей - головного спеціаліста ССД Готва А. О. складений Акт «органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку», згідно з яким: 25.08.2021 о 14-15 була виявлена дитина чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , залишена нею і знайдена 25.08.2021 о 13-00 за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Як убачається з рішення Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 03.09.2021 №348 «Про реєстрацію хлопчика, народженого [INFO] », прийнято рішення: Службі у справах дітей Костянтинівської міської ради: - зареєструвати хлопчика, народженого [INFO] громадянкою [PERSON] , [INFO] , у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), визначивши дитині прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », місце народження «Україна, Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка»; - записати відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , громадянку України, РНОКПП [NUMBER] ; батьком відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] ; Костянтинівському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків): - надати до служби у справах дітей Костянтинівської міської ради свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9). 08.09.2021 [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради надала письмові пояснення про те, що її чоловік [PERSON] є дядьком [PERSON] , яка з 2003 р. до травня 2021 р. жила в її родині, а на терміну вагітності у 30 неділь пішла, і про неї нічого не було відомо. На початку серпня їй зателефонували з лікарні міста [PERSON] і повідомили, що [PERSON] народила хлопчика, і що їй нікуди податися. Вона забрала [PERSON] з новонародженою дитиною з пологового, яка проживала у неї з 09.08. по 13.08., коли пішла в аптеку і звідки не повернулася. 25.08. до неї приїхала комісія, яка помістила дитину [PERSON] у лікарню. Їй відомо, що весь час відсутності [PERSON] вона вела асоціальний спосіб життя (а.с.8). 14.09.2021 КНП «БЛІЛ КНР», педіатричне відділення, в особі працівника закладу охорони здоров`я Юрінок Н. В. у присутності працівника органу внутрішніх справ України - інспектора СЮП Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції Жданова В. М. та представника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради головного спеціаліста ССД Готва А. О. складений акт про те, що 14.09.2021 о 14-00 КНП «БЛІЛ КНР», педіатричне відділення, виявлена покинута дитина чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , який перебуває у педіатричному відділенні з 25.08.2021, стан здоров`я дитини задовільний (а.с.12). 13.10.2021 на ім`я начальника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради [PERSON] була надана заява від імені [PERSON] , якою остання повідомила, що у зв`язку із тим, що її дочка [PERSON] народила дитину та не займається її вихованням і утриманням, вона (*заявниця) як бабуся дитини відмовляється від неї, наміру на подальше життя з малолітнім не бачить, тому що сама виховує малолітню дитину (а.с.13). Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 26.10.2021 №396 малолітньому [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (копія - на а.с.14). Заявою [PERSON] від 01.06.2022 на ім`я начальника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради Донецької області повідомлено, що вона [INFO] у пологовому будинку у м. Рубіжному народила хлопчика [PERSON] . З пологового будинку її забрала [PERSON] , з якою вони проживали по [ADDRESS] . Коли хлопчину не було місяця, вона його покинула на свою тітку [PERSON] і пішла з дому, їздила по різних містах у своїх справах, чотири місяці проживала у м. Києві, а 29.05.2022 повернулася до м. Костянтинівки. 01.06.2021 вирішила дізнатися, де її дитина, задля чого пішла у лікарню, де їй повідомили, що дитину забрала служба у справах дітей, до якої вона і звернулася. Паспорт вона ніколи не отримувала, офіційно ніколи не працювала, має випадкові заробітки - 5-6 тисяч (*гривень) на тиждень. Батька народженої нею дитини вона не знає (а.с.16). Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.01.2022 №13 призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (копія - на а.с.15). Свідок [PERSON] - головний спеціаліст служби у справах дітей Костянтинівської міської ради у судовому засіданні підтвердив зміст складеного у його присутності Акту «органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку» від 25.08.2021 (згідно з яким 25.08.2021 о 14-15 була виявлена дитина чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , залишена нею і знайдена 25.08.2021 о 13-00 за адресою: [ADDRESS] ), а також складеного у його присутності Акту від 14 вересня 2021 р. (про те, що 14.09.2021 о 14-00 КНП «БЛІЛ КНР», педіатричне відділення, виявлена покинута дитина чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , який перебуває у педіатричному відділенні з 25.08.2021). За поясненнями свідка він знає відповідачку більше десяти років, з часу, коли вона була ще неповнолітньою. На той час він працював в органах поліції, куди неодноразово зверталася мати [PERSON] з приводу того, що дочка постійно уходила з дому, вдома фактично не жила. Також, кілька разів [PERSON] була фігурантом у кримінальних справах з приводу крадіжок. Щодо обставин виявлення дитини, покинутої відповідачкою, пояснив, що дитина знаходилася у родички [PERSON] , яка пояснила, що та протягом нетривалого часу проживала з новонародженою дитиною у неї, одного разу пішла до магазину і не повернулася, зателефонувавши і повідомивши родичку про те, що не має наміру повертатися і що дитина їй не потрібна. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що про покинуту відповідачкою дитину він дізнався від працівників медичного закладу, де перебувала дитина, зі слів яких мати хлопчика ним не цікавиться. Після оформлення ним опікунства над дитиною він нікого з родичів малолітнього [PERSON] не бачив - ані мати, ані кого іншого, до нього ніхто не приходив, зв`язатися з ним не намагався. Хлопчик не має ані фізичних, ані психічних вад, росте і розвивається гармонійно. Вирішуючи питання обґрунтованості вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідачки щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо сина, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує дитину матеріально, що доведено позивачем, і що не спростовано відповідачкою. Про безвідповідальне ставлення відповідачки до сина [PERSON] , [INFO] , свідчить також та обставина, що про надходження до суду позову про позбавлення її батьківських прав щодо цієї дитини їй було добре відомо, судові повістки двічі були отримані нею особисто (а.с.60,73), проте будь-яких дій, спрямованих на реалізацію своїх прав у суді та надання доказів на спростування доводів позивача, нею не здійснені, і така поведінка відповідачки не свідчить про її інтерес до дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з Висновком органу опіки та піклування Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (від 26.07.2022 №341/26) визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів на утримання сина (а.с.17). Приймаючи до уваги доведеність винної поведінки відповідачки щодо невиконання батьківського обов`язку відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , суд дістає висновку, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав. Щодо вимоги стягнення аліментів: Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3). Дійшовши висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.182-183 СК України стягнути з відповідачки на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у заявленому до стягнення розмірі - 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - 29.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки із самостійними вимогами щодо предмета спору в частині стягнення аліментів на його користь третя особа [PERSON] до суду не звернувся, стягнуті аліменти слід перерахувати на особистий рахунок малолітнього [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України, зобов`язавши законного представника дитини [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого: За приписами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2). Позивач, на користь якого ухвалене рішення, звільнений від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір». За приписами Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1 п.1 ч.2 ст.4); ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.2 п.1 ч.2 ст.4). Виходячи з предмету позову, вимоги за яким мають одночасно немайновий характер (позбавлення батьківських прав) та майновий характер (стягнення аліментів), розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання позову у цій цивільній справі на час звернення позивача з позовною заявою до суду, складав 1984,80 грн, виходячи з такого розрахунку: 1) за вимогами немайнового характеру - 992,40 грн = 2481,00 грн * 0,4, де 2481,00 грн - прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2022 р.; 2) за вимогами майнового характеру - 992,40 грн, виходячи з такого: Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Оскільки відомості про офіційний доход відповідачки відсутні, суд при розрахунку ціни позову в частині стягнення аліментів бере за основу сукупність всіх виплат за шість місяців, виходячи з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 07-11.2022 р., а саме: 2201,00 грн * 6 = 13206,00 грн. 1% від задоволеної суми становить 132,06 грн (13206,00 грн * 1%), що 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 992,40 грн = 2481,00 грн * 0,4; 3) разом: 992,40 грн + 992,40 грн = 1984,80 грн. Тож з відповідачки на користь Держави має бути стягнений судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Outcome: approved