Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 р. позов [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий № 937 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 401510408 від 30.04.2014 р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз , буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір розмірі 980 грн. 00 коп. Не погоджуючись з заочним рішенням суду позивач 13 січня 2022 року звернувся до Київського апеляційного суду. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги [PERSON] . [PERSON] 01.07.2022 р. звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, заочним рішенням рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 р. задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий № 937 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 401510408 від 30.04.2014 р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз , буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір розмірі 980 грн. 00 коп. Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, як свідчать матеріали справи, питання про розподіл витрат на правову допомогу судом при ухваленні рішення вирішено н було. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать матеріали справи, 30 лютого 2021 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським бюро "Юрченко-Консалт" укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/8922/21, Акт прийому - передачі робіт (надання послуг) від 15.05.2023 р. та квітанція про сплату послуг на суму 7 000,00 грн. Відповідно до Розділу 4 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу у розмірі 7 000 грн. Отже, за договоро про надання правової допомоги № 15 від 15.09.2021 р., винагорода за надання правової допомоги визначена у вигляді фіксованої суми - гонорару, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 28.12.2020 р. у справі № 640/18402/19. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] таких витрат у розмірі 7000 грн. 00 грн.

Outcome: approved