Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Представник відповідача звернувся до суду з заявою, у якій зазначає, що відповідно рішенню Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2021 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» повністю. Проте, під час ухвалення рішення у справі не вирішено питання розподілу судових витрат, до яких відносяться витрати відповідача [PERSON] на правову допомогу в розмірі 14 000 грн. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Присутність сторін під час розгляду даної заяви є не обов`язковою. Дослідивши заяву представника відповідача, заслухавши думку представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або мала сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти діб після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона робила про це відповідну заяву. У справі наявна заява представника відповідача, датована 12 квітня 2021 року, яка надійшла до суду 21.04.2021 року, разом з доказами, які документально підтверджують понесення відповідачем витрат на правову допомогу на загальну суму 14 000 грн. Крім того, наявний поштовий конверт, у якому надійшли зазначені матеріали, з штампом поштового відділення, який свідчить про те, що відправлення було прийняте у м. Києві 14.04.2021 року. Таким чином, суд констатує той факт, що заява представника відповідача та докази понесених відповідачем витрат на правову допомогу були надані суду з порушенням встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України терміну. Це тягне засобою наслідки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заява представника відповідача та надані разом з нею докази, які документально підтверджують понесення відповідачем витрат на правову допомогу на загальну суму 14 000 грн, підлягають залишенню без розгляду. Такий висновок суду підтверджується правовою позицією Верховного суду, висловленій у постанові від 26 липня 2023 року по справі №160/16902/20. Разом з тим, в справі наявні також письмові заперечення представника відповідача, у яких зазначається про понесення відповідачем [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 грн, а також, додано копії додатку №3 до Договору про надання правової допомоги від 03 грудня 2020 р. та акту №3 виконаних робіт до додатку №3, а також копію квитанції прибуткового касового ордеру №16 на суму 4 000 грн. У прохальній частині даних заперечень міститься прохання представника відповідача про стягнення цих судових витрат з позивача на користь відповідача. Тому, суд вважає за необхідне й можливе стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 11 000 грн.

Outcome: approved