Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: -розірвати шлюб, який був між ними укладений та зареєстрований 23.08.2017 у Первомайському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №280; -після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; -стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини; -допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; -покласти на відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 к. та оплаті витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне сімейне життя у сторін по справі не склалося, шлюбні відносини сторони фактично припинили півтора роки тому з причин постійних сварок та конфліктів, які виникали через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку, [PERSON] , [INFO] . В даний час дитина проживає з матір`ю (позивачкою по справі). Спільне господарство позивачка з відповідачем не веде, фактично сторони проживають окремо один від одного, відповідач проживає з іншою жінкою, а тому подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є недоцільним, в зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач матеріально не забезпечує доньку та не приймає участі у її вихованні. Тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Ухвалою судді від 27.09.2022 у зазначеній справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала суду разом з позовом заяву з проханням розглядати справу без її участі, вказавши, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заява про відкладення розгляду справи та відзив із запереченнями на позов до суду не надходили. За наявності умов, визначених у ч.1\~ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. \~ \~ \~ \~Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.08.2017 у Первомайському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №280, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 23.08.2017 Первомайським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.10.2017 Первомайським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, видно, що від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Подружні відносини між сторонами по справі, як зазначає позивачка у позові, фактично припинені півтора роки тому. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до\~ст. 110 СК України. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3\~ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Разом з тим, судом встановлено, що в даний час дитина проживає з матір`ю (позивачкою) та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №451 від 14.11.2022, виданою Воєводським старостинським округом Благодатненської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.13). Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~ 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивачка просить у позові стягнути аліменти, починаючи з дня її звернення з вказаним позовом, тобто з 23.11.2022, до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивачки з даним позовом, тобто з 23.11.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за\~\~один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн 40 к. за позовну вимогу в частині стягнення аліментів. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат. Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою при зверненні до суду із наданим позовом, в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, було сплачено судовий збір в розмірі 992 грн 40 к., що підтверджується квитанцією «Укрпошти» №1023081832 від 21.11.2022 (а.с.5). Так, як позов в цій частині судом задоволено, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992 грн 40 к. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Проте, позов в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16визначиладокази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Проте, всупереч вищевказаним вимогам, позивачкою, окрім квитанції прибуткового касового ордеру б/н від 11.12.2022 адвоката Рябуха В.І. (а.с.6), не надано суду необхідних доказів на підтвердження несення таких витрат. Отже, в цій частині позов не підлягає задоволенню в зв`язку з недоведеністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial