Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

05.08.2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 10.04.2014 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву № б/н від 10.04.2014 року, згідно з якою отримав кредит в розмірі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами між ним та Банком становлять договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Заявою підтверджується факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання виконав, надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за період з 31.03.2019 року по 31.12.2021 року виникла заборгованість в розмірі 11 166,15 грн., з яких 7 814,45 грн. - нарахування інфляційних втрат, 3 351 грн. - нарахування 3 відсотків річних. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 31.03.2019 року по 31.12.2021 року в розмірі 11 166,15 грн., з яких 7 814,45 грн. - нарахування інфляційних втрат, 3 351 грн. - нарахування 3 відсотків річних. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено строк відповідачу для подання відзиву на позов. 05.10.2022 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та позову з додатками. Однак, у встановлений ухвалою суду строк своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» письмово просив розглянути справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 10.04.2014 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк. У заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згодний, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.13). На підставі зазначеної заяви відповідач отримав кредитні кошти від Банку, якими, як вбачається з виписки за договором 3 б/н за період 20.03.2019 року по 09.02.2022 року, активно користувався, та частково повертав. Однак, з виписки вбачається, що кошти поверталися несвоєчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем розраховано інфляційні втрати та 3 відсотки річних на суми заборгованості, які відповідач не повернув своєчасно за період з 31.03.2019 року по 31.12.2021 року, в розмірі 7 814,45 - інфляційних втрат та 3 351,70 грн. - 3 відсотків річних. Розрахунок відповідач не спростував. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача за період з 31.03.2019 року по 31.12.2021 року інфляційних втрат в розмірі 7 814,45 грн., а також 3 відсотків річних в розмірі 3 351 грн., а всього 11 166,15 грн., Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481 грн.(а.с.47). Враховуючи викладене,

Outcome: approved