Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: 24.11.2022 Козівська селищна рада Тернопільської області в інтересах дитини [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить суд відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку на користь законного представника дитини - опікуна [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області, як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. Даний правовий статус дитина набула на підставі ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2022 року про застосування щодо підозрюваної [PERSON] - матері дитини запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Над дитиною, позбавленою батьківського піклування встановлено опіку, опікуном призначено бабусю дитини [PERSON] , згідно з рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 2.06.2022 №112. Зазначає, що [PERSON] відповідно до вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 28.09.2022 та ухвали суду від 5.10.2022, визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Вказує, що 31.10.2022 [PERSON] звернулася із заявою в службу у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області про повернення їй дитини для подальшого виховання. Службою у справах дітей спільно із завідувачем відділення соціальної роботи КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради», фахівцем соціальної роботи проведено обстеження умов проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що дитина разом з матір`ю, бабусею та дідусем проживають в однокімнатній квартирі за вищевказаною адресою. У квартирі створені належні умови для проживання дитини, її розвитку. На момент обстеження у квартирі присутні мати і дитина. Дитина охайно одягнута, весела, комунікабельна, має свій куточок для гри, безліч іграшок, в тому числі розвиваючих (відповідно до віку), окрему шафу для одягу, спальне місце. Зі слів бабусі дитина повністю перебуває на їхньому утриманні. Мати дитини належно виконувала батьківські обов`язки лише шість місяців після народження дитини. Опісля, залишила дитину, проживала за різними адресами у смт Козова, вела асоціальний спосіб життя. Дитиною не цікавилася, не телефонувала, коштів на утримання дитини не надавала. Влітку 2021, з ініціативи батьків, [PERSON] розпочала проходження лікування від алкогольної залежності, яке тривало 6 місяців. Однак лікування не дало позитивних результатів і уже в квітня 2022 вчинила кримінальне правопорушення, за ч.4 ст.186 КК України. [PERSON] не надала довідок, інших документів чи інформації про доходи. Зі слів [PERSON] , до дитини мати з`явилася лише через місяць після винесення вироку та проживала з донькою з 28 жовтня по 3 листопада 2022 року. На телефонні дзвінки не відповідає, не телефонує, місце її перебування невідоме. Дитина перебуває на повному утриманні бабусі та дідуся, які піклуються про дитину, утримують її, забезпечують комфортні умови для проживання та розвитку дівчинки. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] вбачається невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] перебуває на обліку у філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області. З 3.11.2022 місце перебування [PERSON] невідоме, телефон вимкнений, вихованням дочки не займається. Крім цього, зазначає, що під час проведення оцінки потреб [PERSON] поводила себе зверхньо, проявляла неповагу до матері. 11.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради Тернопільської області розглянуто питання про неможливість передачі дитини матері для подальшого виховання та прийнято рішення про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав. Дитина на даний час перебуває під опікою бабусі [PERSON] із соціальним супроводом комунальної організації «Центру надання соціальних послуг Козівської селищної ради». Відтак, просить суд задовольнити позовні вимоги. Позиція учасників процесу: Представник позивача І. Гладчук у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив такі задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Процесуальні дії у справі: 14.12.2022 суддя Гриновець О. Б. своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в цій справі, призначила підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.01.2023 постановлено закрити підготовче провадження в справі та призначити її до розгляду по суті. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Обставини справи, встановлені судом: Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.07.2018 року, батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно з довідки про зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб Козівської селищної ради №277/316 від 17.05.2022, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.13/. Як убачається із рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради від 02.06.2022 №112, дитині [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.14/. Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00035552297 виданого 12.05.2022, в графі про батьків, [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с.17/. Із наказу Служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області від 02.06.2022 №28, вбачається, що взято на первинний облік служби у справах дітей Козівської селищної ради дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] , [INFO] /а.с.18/. Згідно з довідки Козівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Козівської селищної ради №30 від 22.11.2022, виданої [PERSON] про те, що її внучка [PERSON] , [INFO] , яка проживає і є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , дійсно є вихованцем ЗДО я/с «Сонечко» Козівської селищної ради /а.с.19/. Із заяви від 31.10.2022, адресованої начальнику служби у справах дітей Козівської селищної ради, убачається, що [PERSON] просила повернути їй дитину [PERSON] , тому що вона перебувала у місцях позбавлення волі, однак на даний момент вже знаходиться на свободі. Обіцяє створити дитині всі належні умови, забезпечувати і дбати про неї /а.с.20/. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.11.2022, складеного спеціалістами служби у справах дітей Козівської селищної ради, Тернопільської районної державної адміністрації, комунальної організації «Центру надання соціальних послуг Козівської селищної ради», фахівцями соціальної роботи, на підставі заяви [PERSON] , жительки [ADDRESS] , з метою підготовки висновку про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері встановлено, що умови проживання задовільні. Квартира придатна для проживання. У квартирі проведено сучасний ремонт. Наявні усі комунікації, підведено інтернет. Чисто, прибрано, затишно, тепло. Речі розкладені акуратно. Квартира оснащена необхідною технікою, меблями. Дитина має окреме спальне місце у житловій кімнаті, ігрову зону, особисту шафу для одягу, інших речей, столик. Наявний одяг, який акуратно поскладений. Дитина виглядає охайно, у чистому одязі, усміхнена, весела. Мати дитини [PERSON] звільнена з-під варти, їй встановлено іспитовий строк тривалістю один рік. Її донька [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опікуном дитини є бабуся [PERSON] , зі слів якої встановлено, що [PERSON] неналежно виконувала батьківські обов`язки майже від народження дитини (лише 6 міс. Належно виконувала обов`язки). Тривалий час перебувала в реабілітаційному центрі, після перебування вчинила злочин. Дитина тулиться до матері, любить її. Дідусь [PERSON] і бабуся (опікун) [PERSON] дитини категорично заперечують щодо передачі дитини на виховання матері, враховуючи її безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків /а.с.21/. Згідно з висновку оцінки потреб сім`ї, складеного працівниками служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області, у членів сім`ї [PERSON] на час оцінювання, яке проводилось з 2.11.2022 по 8.11.2022, наявні складні життєві обставини, основними ознаками та чинниками, що спричиняють такі є часткове невиконання батьківських обов`язків. Перебуває на обліку в КВІ (умовно засуджена). З 03.11.2022 місце перебування [PERSON] не відомо, телефон вимкнений. Протягом 3.11.2022 по 8.11.2022 участі у вихованні дочки не брала /а.с.22-23/. Із інформації Комунальної організації «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» від 22.11.2022 №392/01-07, адресованої начальнику служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області І. Гладчуку, убачається, що опікунська сім`я [PERSON] в якій виховується дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Центру, відповідно до рішення Козівської селищної ради про надання соціальних послуг №498 від 08.07.2022 та наказу КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» №86-од від 08.07.2022 року «Про взяття під соціальний супровід сімей, які опинились у складних життєвих обставинах». Сім`ї надаються соціальні послуги та беруть участь у акціях та заходах Центру /а.с.24/. Згідно з ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 16.04.2022 у справі №1-кс/593/88/2022 до підозрюваної [PERSON] , [INFO] , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів з правом внесення застави /а.с.15-16/. Вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 28.09.2022 та ухвалою суду від 5.10.2022 у справі №951/322/22 (провадження №1-кп/951/46/2022), серед іншого, ухвалено [PERSON] , [INFO] , визнати винуватоюу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків згідно ст. 76 КК України. Запобіжний захід - тримання під вартою [PERSON] скасувати, звільнити [PERSON] з під варти в залі суду. Іспитовий строк [PERSON] рахувати з дня проголошення вироку - 28.09.2022 /а.с.25-29, 30-31/. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради Тернопільської області від 11.11.2022 розглянуто питання про доцільність передачі дитини [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , [INFO] , та заявлення позову про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав /а.с.32-33/. Комісією прийнято рішення №34 від 11.11.2022 та вирішено вважати неможливим передачу дитини [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання та доцільності відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав /а.с.34/. Із висновку про неможливість передачі дитини [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , для подальшого виховання та доцільність відібрання дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №264 від 17.11.2022 убачається неможливим передачу дитини [PERSON] , матері [PERSON] , для подальшого виховання та доцільним відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав /а.с.35-38/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її утриманню, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дочки, матеріально не забезпечує. Відтак, суд вважає, що є достатні підстави для відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавленні її батьківських прав. Пунктом 4 статті 170 СК України визначено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, обов`язку батьків по утриманню дітей, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом установлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Дитиною опікується бабуся - [PERSON] . Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її утриманню, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний, духовний розвиток дочки та матеріально не забезпечує, після чого позивач змушений звернутися до суду із позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Сімейним кодексом України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А втім, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 24 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна - [PERSON] . Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню із відповідачки на користь держави.

Outcome: approved