Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 20.12.2022 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 2018 року по 04.09.2019 року була власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , загальною площею 315,2 м2, реєстраційний номер майна 32696859000 від 29.12.2006 року. Зазначені об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:11:009:0020, загальною площею 0,1043. Заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору відповідачка не вчинила, у зв`язку з чим Охтирська міська рада зазнала збитків. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 року №30 затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради та утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі. [PERSON] листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 04.01.2022 року № 0-14/46 була запрошена на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, яке мало відбутися 18.01.2022 року. За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі Охтирської міської ради було складено акт про визначення збитків № 02-09/66 від 18.01.2022 року, згідно якого було встановлено, що розмір збитків внаслідок використання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1043 га, розміщеної за адресою [ADDRESS] без правовстановлюючих документів складає за 4 місяці 2018 року та 4 дні 8 місяців 2019 року складає 35508,20 грн. Вказаний акт разом з пропозицією добровільно відшкодувати збитки та укласти відповідний договір були направлені на адресу відповідачки. Відповідачка добровільно не сплатила завдані збитки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в рахунок відшкодування збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів в розмірі 35508,20 грн. Процесуальні дії в справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 19.01.2023 року від представника відповідачки адвоката Абрамовича О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачка не визнає, вважає їх безпідставними, оскільки вважає, що позивачем не вірно проведено розрахунок розміру збитків, який безпідставно завищений удвічі. Позивачем проведено розрахунок збитків в односторонньому порядку, без заслуховування пояснень відповідача, її зауважень. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.09.2018 року по 04.09.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити. 26.01.2023 року від представника Охтирської міської ради надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи представника відповідачки про незаконність та завищення розрахунку збитків є неспроможними, оскільки відповідачка не погоджуючись з заявленою сумою позову, не підтверджує свої доводи належними та допустимими доказами, альтернативного розрахунку збитків на адресу суду не надано, з заявою про проведення судово-економічної експертизи до суду не зверталася. Посилання відповідачки на те, що її не включили до складу комісії з визначення та відшкодування збитків не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 04.01.2022 року була запрошена на засідання комісії, яка мало відбутися 18.01.2022 року шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції на адресу її реєстрації, вказаний лист відповідачка отримала 13.08.2022 року, однак будь-яких заяв від [PERSON] не надійшло. Стосовно твердження представника відповідачки щодо пропуску строку позовної давності зазначив, що у зв`язку з наявною воєнною агресією російської федерації, відповідно до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан, що передбачає особливий режим функціонування та роботи органів державної влади та місцевого самоврядування. У зв`язку з чим, відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначеними відповідними статтями продовжуються на строк його дії. Тому позовна заява подана в межах строків передбачених ст.257 ЦПК України. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В розумінні ст.28, ст.30 ЦПК України вказана справа підсудна Охтирському міськрайонному суду. Судом встановлено,\~що з 2018 року по 04.09.2019 року [PERSON] була власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , загальною площею 315,2 м2, реєстраційний номер майна 32696859000 від 29.12.2006 року, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6-7). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-59097861422018 від 28.09.2018 року, земельна ділянка за кадастровим номером 5910200000:11:009:0020, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1043 га з цільовим призначенням 1.10.5 землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, зареєстрована 01.04.2013 року Відділом в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та знаходиться в комунальній власності Охтирської міської ради Сумської області (а.с.8). [PERSON] в період з 2018 року по 04.09.2019 року використовувала земельну ділянку кадастровий номер 5910200000:11:009:0020 по [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів та не здійснюючи плату за фактичне користування вказаною земельною ділянкою, чим завдає збитків власнику земельної ділянки у вигляді не отриманої орендної плати. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року з додатками до нього, затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради (а.с.11-17). Рішенням Охтирської міської ради №1175-МР від 26.06.2018 року затверджено Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок (а.с.23-32). Рішенням Охтирської міської ради №17 від 16.02.2022 року затверджено акти з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а.с.38-40) Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 207 від 28.12.2021 року утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі, Охтирської міської ради (а.с.16-17). За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було складено акт про визначення збитків №02-09/66 від 18.01.2022 року, згідно якого було встановлено, що розмір збитків, завданих територіальній громаді міста внаслідок використання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1043 га, розміщеної за адресою: [ADDRESS] без правовстановлюючих документів 4 місяці 2018 року та 4 дні 8 місяців 2019 року складає 35508,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що повідомленням від 20.07.2022 року № 01-14/2058 за підписом міського голови Охтирської міської ради відповідачка [PERSON] повідомлялася про необхідність добровільно відшкодувати збитки шляхом укладення відповідного договору у розмірі зазначеному в доданому Акті від 18.01.2022 року (а.с.41). Розрахунок розміру збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, який викладено в позові, ретельно перевірено судом, вказаний розрахунок проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, тому суд приймає його до уваги як належний доказ, належними доказами відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до приписів ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Частиною третьою вказаної статті Земельного кодексу України зазначеного, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284\~(далі - Порядок № 284). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 позивач також затвердив свій Порядок. \~Пункт 3 Порядку № 284 встановлює, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Відповідно до пункту 6 Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради у разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою (починаючи з дати оформлення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності). Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства. Збитки визначаються із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням Охтирської міської ради, які діяли на момент виникнення таких збитків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Статтею 13 \~Закону України «Про оцінку земель» встановлені випадки обов`язкового проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1\~пункту 289.1 Податкового кодексу України\~для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Законом України «Про оцінку землі» регламентовано, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.\~ На виконання зазначених вище приписів діючого законодавства проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1043 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.34). На виконання положень Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради вказаний акт разом з пропозицією щодо добровільного відшкодування визначених збитків в досудовому порядку шляхом укладення відповідного договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою були направлені на адресу відповідачки. Разом з тим, на адресу відповідачки надсилалося повідомлення щодо необхідності надання пояснень з приводу використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та запрошення на засідання комісій з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, але вказані повідомлення відповідачкою проігноровані, договір про добровільне відшкодування збитків не укладено, збитки в добровільному порядку нею не відшкодовані. Таким чином, відповідачка, фактично використовуючи земельну ділянку протягом вказаного у позові періоду в межах заявлених вимог, будучи обізнаю про належність земельної ділянки, на якій знаходиться її нежитлове приміщення до комунальної власності та необхідність здійснення плати за використання земельної ділянки, не надала суду документів про укладення договору оренди та реєстрації права користування вказаною земельною ділянкою. За змістом\~глави 15 Земельного кодексу України\~право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша\~статті 93 Земельного кодексу України\~встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої\~статті 96 Земельного кодексу України. Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що\~\~з моменту виникнення права власності на\~ нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією\~ будівлею. Цього обов`язку відповідачка не виконала, а отже без законних підстав зберігала у себе майно \~кошти за оренду землі. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83\~Цивільного кодексу\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до частини другої\~статті 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту 2 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що регламентовано ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України. У практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Серков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. У Рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). Порушення інтересів держави полягає у ненадходженні до місцевого бюджету протягом тривалого часу коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, яка є одним з основних джерел наповнення місцевих бюджетів, що в свою чергу ослаблює економічні основи Держави та місцевого самоврядування, позбавляє можливості здійснення своєчасного та найбільш повного фінансування соціальних та інших потреб територіальної громади, проведення будівництва нових, реконструкцію існуючих об`єктів комунальної власності, розвивати інфраструктуру м. Охтирки. Крім того, суд зазначає, що позовну заяву подано в межах строку позовної давності, передбаченого положеннями ЦК України. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручання у права сторін з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що існують достатні правові підстави для захисту порушеного права власника земельної ділянки та задоволення позивних вимог, виходячи з положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачка, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави, за рахунок позивача, який є власником цієї земельної ділянки, зберігає у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, а тому зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки, що буде в повній мірі відповідати законним інтересам позивача та відновленню його прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved