Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

02 листопада 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що народила від відповідача двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час народження дітей сторони в шлюбі не перебували. Відповідач не піклується про дітей, не надає коштів на їх утримання та не спілкується з ними, а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньок [PERSON] та [PERSON] . Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/13391/22 між суддями від 03 листопада 2022 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 04 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, 10 листопада 2022 року позивачем було подано заяву (вх. №53384) про усунення недоліків. 16 листопада 2022 року до суду від надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та призначено справу до розгляду у підготовче засідання на 17 січня 2023 року на 11:00 год. 11 січня 2023 року на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей. У підготовче засідання 17 січня 2023 року з`явилась позивачка, відповідач та представник третьої особи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судова повістка, що надсилалась відповідача на адресу місця його реєстрації повернулась до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомили, заяв з процесуальних питань чи щодо поважності причин неявки у підготовче засідання, суду не подавали. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 лютого 2023 року на 14:15 год. У судове засідання 06 лютого 2023 року сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява (вх. № 7349) про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, повістка адресована відповідачу на адресу його місця реєстрації повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи, що в матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява відповідача, відповідно до якої він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, а також зазначає про можливість розгляду справи у його відсутність, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позивача, викладені у заявах по суті спору, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 778, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20 березня 2012 року (а.с.34). Окрім того, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 2135, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02 липня 2013 року (а.с.10). На момент народження спільних дітей позивач та відповідач в зареєстрованому шлюбі не перебували. Як вказала позивачка, життя між нею та відповідачем не склалося, в процесі спільного життя шлюб сторони так і не зареєстрували. Відповідач не цікавиться життям доньок, не телефонує їм. 08 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 976, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 12). Як вбачається з копії нотаріально завіреної заяви відповідача [PERSON] , він зазначає, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , що розцінюється судом як визнання відповідачем позову в частині вимоги щодо позбавлення його батьківських прав. Згідно із частинами другою, третьою статті 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно пунктом 6 та пунктом 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 02 січня 2023 року № 101-8/02, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народилися під час спільного проживання [PERSON] , та [PERSON] . Наразі діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання малолітнім створені належним чином. Служба у справах дітей наголошує на тому, що [PERSON] подано нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньок. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки з секції кікбоксингу МГО «Сьогун» від 21 жовтня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] регулярно відвідують заняття секції, завжди охайні, доглянуті, беруть участь у змаганнях. З тренером спілкується мати та її чоловік [PERSON] , батько дівчат [PERSON] контакту із секцією, де тренуються дівчата, не підтримує (а.с. 11). Приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з доньками, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Слід зазначити, що стаття 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved