Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ровеньківський відділ державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про часткове звільнення від сплати аліментів та зміну розміру заборгованості по аліментам. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що рішенням\~Кремінського районного\~суду Луганської\~області від\~10\~серпня 2007\~року у\~цивільній справі\~№2-652/07\~з нього\~на користь\~ [PERSON] \~було стягнуто\~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON] .\~До 2014\~року він\~справно сплачував\~аліменти на\~дитину,\~шляхом переводу\~коштів на\~ім`я відповідачки\~через відділення\~«Укрпошти».\~Але у\~липні 2014\~року,\~внаслідок державного\~перевороту в\~Україні,\~на території\~де він\~був зареєстрований,\~почато АТО,\~а сама\~територія набула\~статусу «тимчасово\~окупованої»,\~в зв`язку\~з чим\~припинило свою\~діяльність на\~вказаній території\~державне підприємство\~«Укрпошта»,\~він втратив\~роботу і\~був змушений\~змінити місце\~проживання.\~З часом\~він захворів\~та перебував\~на тривалому\~лікуванні в\~зв`язку з\~чим не\~міг працювати.\~Крім того,\~у зв`язку\~із захворюванням\~йому було\~спочатку присвоєно\~третю групу\~інвалідності,\~потім -\~другу,\~зараз знову\~ третю.\~За цей\~час,\~третьою особою\~накладено арешт\~на його\~майно,\~рахунки та\~на грошові\~кошти,\~що містяться\~на рахунках,\~чим суттєво\~порушено його\~права.\~Дізнавшись про\~арешт майна\~та рахунків,\~02.09.2019\~року він\~звернувся до\~третьої особи\~із заявою\~про надання\~розрахунку по\~заборгованості.\~Ознайомившись із\~наданим розрахунком\~від 10.10.2019\~року,\~він дійшов\~висновку,\~що він\~не об`єктивний\~та не\~справедливий,\~оскільки зроблений\~без врахування\~фактичних обставин,\~у яких\~він опинився,\~тому не\~відповідає вимогам\~Сімейного кодексу\~України,\~хоча здійснювався\~відповідно до\~ч.2\~ст.195\~СК України,\~згідно якого\~заборгованість за\~аліментами платника\~аліментів,\~який не\~працював на\~час виникнення\~заборгованості,\~визначається виходячи\~із середньої\~заробітної плати\~працівника для\~даної місцевості. Враховуючи зазначене, у жовтні 2020 року він повторно звернувся до третьої особи із заявою про перерахунок заборгованості по аліментам, при цьому повідомив причини виникнення заборгованості, а також послався на обставини, які відповідно до СК України вважаа достатніми для зміни способу розрахунку його заборгованості. У листопаді 2020 року, він отримав новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 19.10.2020 року, із якого видно, що він здійснювався так само, як і попередній. Таким чином,\~з нього,\~як з\~непрацюючого на\~час виникнення\~заборгованості,\~визначено розмір\~заборгованості виходячи\~із середньої\~заробітної плати\~в місті\~Харків,\~починаючи з\~липня 2014\~року по\~квітень 2020\~рік,\~яка склала\~в цілому\~ 102344,63\~гривень.\~Погодитись із\~таким способом\~розрахунку його\~заборгованості зі\~сплати аліментів\~не можна\~через його\~не об`єктивність,\~отже з\~метою захисту\~своїх прав\~та інтересів,\~він змушений\~звернутися до\~суду із\~вказаним позовом.\~В період\~з липня\~2014\~року по\~вересень 2014\~року включно,\~йому нарахована\~заборгованість в\~розмірі 2385,33\~гривень,\~яка складається\~з 139,11\~грн.\~за липень\~2014\~року +\~699,22\~гривень за\~серпень 2014\~року +\~802,00\~грн.\~за вересень\~2014\~року +745,00\~грн.\~за жовтень.\~Вказану заборгованість\~він змушений\~визнати,\~оскільки не\~має належних\~доказів,\~в підтвердження\~тієї обставини,\~що у\~зазначений період\~він дійсно\~не працював\~та не\~отримував дохід\~ цей\~період. Проте, в період з 05.11.2014 року до 04.03.2015 року він не працював і не отримував середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а перебував на обліку у пошуках роботи в управлінні соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради і його дохід складав 221 грн. на місяць. Однак,\~державним виконавцем\~вказана обставина\~врахована не\~була.\~Враховуючи зазначені\~ обставини,\~вважає правильним\~і справедливим,\~визначити в\~цей період\~заборгованість за\~аліментами на\~дитину в\~розмірі 634\~грн.,\~в місяць,\~що є\~50\~відсотками прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Тобто по\~634,00\~грн.\~на місяць\~протягом п`яти\~місяців з\~05.11.2014\~року до\~04.03.2015\~року,що\~разом складає\~3170,00\~грн.\~В період\~з квітня\~2015\~року до\~липня 2016\~року,\~він намагався\~знайти роботу,\~підробляв періодично\~де міг,\~тому розрахунок\~за період\~з квітня\~2015\~року до\~липня 2016\~року у\~розмірі 15753,50\~грн.\~визнає.\~Проте у\~період з\~01\~серпня 2016\~року до\~31\~травня 2017\~року він\~переніс ішемічний\~інсульт в\~басейні лівої\~СМА правосторонній\~геміпарез з\~акцентом в\~руці та\~лікувався.\~Намагаючись отримати\~дохід,\~12.06.2017\~року він\~працевлаштувався до\~ПАТ «ПРОМАВТОМАТИКА».\~Однак знову\~був госпіталізований\~до лікарні\~та перебував\~на лікуванні\~з 04.07.2017\~року по\~10.07.2017\~року.\~Сумістити роботу\~і лікування\~через погані\~аналізи було\~неможливо і\~31.07.2017\~року він\~був змушений\~звільнитися.\~Заробітну плату\~він так\~і не\~отримав,\~хоча її\~було переведено\~йому на\~картку,\~гроші були\~чи заблоковані\~чи арештовані\~виконавцем,\~йому не\~ясно.\~При цьому,\~із наданого\~виконавцем розрахунку\~від 19.10.2020\~року,\~видно,\~що заборгованість\~збільшилась на\~1467,00\~грн.\~У період\~з 17.11.2017\~року по\~27.11.2017\~рок,\~з 30.11.2017\~року по\~08.12.2017\~року,\~15.02.2018\~року по\~21.02.2018\~року він\~перебував на\~лікуванні та\~29.03.2018\~року йому\~було присвоєно\~третю групу\~інвалідності.\~У період\~з 11.07.2018\~року по\~17.07.2018\~року,\~а також\~з 18.10.2018\~року по\~30.10.2018\~року він\~знов перебував\~на лікуванні.\~За наслідками\~чергового обстеження,\~10\~січня 2019\~року йому\~було присвоєно\~другу групу\~інвалідності.\~У період\~з 04.02.2019\~року по\~13.02.2019\~року та\~з 17.10.2019\~року по\~28.10.2019\~року він\~перебував на\~лікуванні,\~яке і\~наразі продовжується. Таким чином,\~певний час\~він не\~міг працювати\~оскільки регулярно\~мав перебувати\~на стаціонарному\~лікуванні через\~тяжке захворювання.\~В свою\~чергу державний\~виконавець у\~період з\~01.08.2016\~року до\~квітня 2020\~року \~робив розрахунок\~відповідно до\~ч.2\~ст.195\~СК України.\~Проте він\~вважає такий\~розрахунок не\~є справедливим\~через його\~необ`єктивність.\~Враховуючи зазначене,\~вважає за\~необхідне звернутися\~до суду\~із вимогою\~про звільнення\~від заборгованості\~по аліментах\~зробленої виконавцем,\~яка утворилась\~через тяжку\~хворобу за\~часи його\~госпіталізації у\~період з\~серпня 2016\~року по\~жовтень 2019\~року,\~що загалом\~становить 21130,25\~грн. У 2019 році він звернувся до Територіального Центру зайнятості за місцем свого проживання, у пошуку спеціальної роботи, враховуючи стан його здоров`я, однак підходящої роботи не знайшлось та у вересні 2019 року з метою здобуття професійної освіти, він почав навчання у «Регіональному механіко-технологічному центрі професійної освіти Харківської області». До теперішнього часу він не працевлаштувався, наразі навчається. В останній час його дохід складає пенсія по інвалідності розмірі 1500 грн. на місяць та стипендія учня в розмірі 450 грн. загалом 2000,00 грн. У 2018 році за відсутності коштів на лікування він був змушений звернутися до благодійного фонду «Карітас Харків» по одноразову грошову допомогу на лікування. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2020 року та його дохід, вважає за справедливе визначити розмір заборгованості аліментів на дитину за період з серпня 2016 року до квітня 2020 року, яка утворилася через тяжку хворобу у період між госпіталізаціями відповідно до вимог абз.2 ч.2 ст.182 СК України, що буде складати загалом 29937,50 грн. На разі він не отримує пенсію, оскільки виконавчою службою арештовано його рахунки і заблоковано картку, тож за відсутності заробітку, він не має коштів на існування та лікування. Нещодавно присвоєну йому 10 січня 2019 року другу групу інвалідності, у лютому 2021 року змінено на третю. Однак, перебуваюч в реєстрі боржників втратив право керувати транспортним засобом, а разом з цим, і єдине для нього джерело доходу в останні часи, останній час він підробляв водієм на замовлення серед близьких та знайомих. Постановою від 23.03.2021 року звернуто стягнення на його стипендію у Регіональному механіко-технологічному центрі професійної освіти Харківської області. Враховуючи зазначене, він не отримує з 2018 року пенсію, а з березня 2021 року і стипендію також, в зв`язку з чим знаходиться у вкрай тяжкому матеріальному стані. Позивач просить суд розрахунок з заборгованості по аліментах на дитину від 19.10.2020 року державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області на підставі Виконавчого листа від 10.09.2015 №2-652/07 з Кремінського районного суду Луганської області щодо стягнення з [PERSON] , 1976 року народження на користь [PERSON] , 1983 року народження, аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 26 липня 2006 року і до досягнення дитини повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, за період з липня 2014 року по квітень 2020 року, змінити наступним чином: заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року у розмірі 2385,33 грн., залишити без змін; заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем за період з листопада 2014 року до березня 2015 року, змінити, визначивши аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, разом за вказаний період 3170,00 грн.; заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем у розмірі 15753,50 грн. в період з квітня 2015 року до серпня 2016 року залишити без змін; звільнити від заборгованості по аліментах визначеної виконавцем в період з серпня 2016 року до квітня 2020 року, за часи його госпіталізації (період стаціонарного лікування) в розмірі 21130,25 грн.; заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем в період з серпня 2016 року до березня 2020 року, під час його амбулаторного лікування, змінити, визначивши аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, разом за вказаний період 29937,50 гривень; заборгованість визначену виконавцем у розмірі 1036,23 грн за квітень 2020 року, залишити без змін. За наслідками перерахунку, звільнити [PERSON] , код: [NUMBER] від заборгованості по аліментах на доньку, [PERSON] , [INFO] , що утворилась в період з липня 2014 року по квітень 2020 рік в розмірі 50062,07 гривень та визначити остаточну заборгованість за аліментами на дитину в період з липня 2014 року до квітня 2020 року в розмірі 52282,56 гривень. Позовна заява надійшла до Межівського районного суду Дніпропетровської області у порядку передбаченому ч.5 ст. 492 ЦПК України. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. (а.с.85-86). 16 вересня 2022 року від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків, уточнена позовна заява та клопотання про звільнення від сплати судового збору. (а.с.89-90,91-100,101-116) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. (а.с.117-120). 13 жовтня 2022 року від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. (а.с.124,125) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, визначено строк для подання відзиву, призначене підготовче судове засідання на 27 жовтня 2022 року. (а.с.127-128). Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року закрито підготовче провадженя у справі та призначено справу до судового розгляду.(а.с.168-169) Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винисення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки не повідомила, викликалася належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у порядку, визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України, причину неявки\~не повідомила.Також відповідач не скористалася правом на відзив та не направила до суду письмовий відзив на позовну заяву. Представник тертьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 10 серпня 2007 року у цивільній справі №2-652/07 з [PERSON] , 1976 року народження, на користь [PERSON] , 1983 року народження, було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2006 року і до досягнення дитини повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини. Суд, не приймає до уваги надані позивачем квитанції, як докази сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , оскільки із вказаних копій, деякі взагалі погано читаються, не можливо встановити призначення відповідних грошових переказів та конкретну особу, яка отримувала вказані кошти.(а.с.20-40) Разом з тим, відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.10.2019 року та станом на 19.10.2020 року вбачається, що [PERSON] починаючи саме з липня 2014 року не сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , внаслідок чого, виникла заборгованість, що станом на 19.10.2020 року становить 102344,63 грн.(а.с.16-17,18-19) Постановою старшого державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 31.05.2018 року, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) №2-652/07 виданого 10.09.2015 року, накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що містяться на його рахунках у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. (а.с.11,115) Постановою старшого державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 13.07.2018 року, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) №2-652/07 виданого 10.09.2015 року, накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме будинок житловий з господарськими та побутовими спорудами, реєстраційний номер: 3890477, адреса [ADDRESS] . (а.с.12,65) Постановою старшого державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.08.2018 року, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) №2-652/07 виданого 10.09.2015 року, накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що містяться на рахунках у АТ «Ощадбанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.(а.с.13,114) Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 11.09.2018 року державним виконавцем Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 2-652/07, винесено постанову від 11.09.2018 про накладення на [PERSON] штрафу, у розмірі 30250,59 грн, за наявну заборгованість з аліментів, розмір якої перевищує суму платежів за 3 роки і становить на момент винесення постанови 60501,18 грн. Однак рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області у виконавчому провадженні №54377463 від 11.09.2018 року про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 30250,59 грн. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року, апеляційну скаргу виконавця залишено без задоволення, а рішення без змін.(а.с.77-80,142-145) Листом від 10.10.2019 № 4511/17.4-48 Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області повідомив [PERSON] у відповідь на його заяву, що постанову про відкриття виконавчого провадження йому не направлено, оскільки УДППЗ «Укрпошта» з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з території та до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження відповідно до закону. В додатках до цієї постанови лише зазначені постанови про арешт коштів боржника.(а.с.14) Згідно довідки від 04.11.2014 року №6328000703 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Красний Луч, Луганської області, паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 42). Як вбачається із виписки медичної карти стаціонарного хворого №6413, [PERSON] 01 серпня 2016 року переніс ішемічний інсульт в басейні лівої СМА правосторонній геміпарез з акцентом в руці внаслідок чого останній з 05.08.2016 року по 22.08.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні.(а.с.44-45) Крім того, у період з 09.12.2016 року по 27.12.2016 року, з 04.04.2017 року по 10.04.2017 року, з 25.05.2017 року по 31.05.2017 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом еритроцит, ідіопатичний міелофіброз, поліцитемічна стадія, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. СН І ст., стан після ішемічного інсульту (2016). (а.с.46,47,48) Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 29 березня 2018 року УПСЗНА Слобідського району ХМР, [PERSON] було присвоєно третю групу інвалідності, яку у подальшому, за наслідками чергового обстеження, 10 січня 2019 року, було змінено на другу групу інвалідності на строк до 01 лютого 2020 року, протипоказано тяжку фізичну працю.(а.с.45,59) Згідно довідки про отримання допомоги від 14.12.2020 року, виданої УПСЗНА Слобідського району ХМР, вбачається, що [PERSON] з 10.01.2017 року до 31.01.2021 року призначено державну соціальну допомогу особі з інвалідністю другої групи у розмірі 1769,00 грн.(а.с.45) 12.06.2017 року [PERSON] працевлаштувався до ПАТ «ПРОМАВТОМАТИКА» (наказ №27 від 09.06.2017 р.), однак 31.07.2017 року був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпПУ (наказ №41/1 від 28.07.2017 року).(а.с.49) У період з 04.07.2017 року по 10.07.2017 року, з 17.11.2017 року по 27.11.2017 року, з 30.11.2017 року по 08.12.2017 року, з 15.02.2018 року по 21.02.2018 року, з 11.07.2018 року по 17.07.2018 року, з 18.10.2018 року по 30.10.2018 року, з 04.02.2019 року по 13.02.2019 року, з 17.10.2019 року по 28.10.2019 року, з 25.08.2020 року по 31.08.2020 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ідиопатичний мієлофіброз, поліцитемічна стадія, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. СН І ст., стан після ішемічного інсульту (2016), доліхосігма,гіпотонічний коліт. (а.с.50,51,52,53,54,55,56,57,58) Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості Харківського обласного центру зайнятості від 03.09.2019 року №3760, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу з 14.08.2019 року.(а.с.60) Відповідно до довідки №150 від 16.03.2021 року, [PERSON] з 01.09.2019 року вступив до державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» ІІІ атестаційного рівня, за наказом №11-ЗУДЗ від 30.08.2019 року. [PERSON] навчається на денній формі навчання за професією «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва». Строк закінчення навчання 30 червня 2022 року.(а.с.61) Постановою головного державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 23.03.2021 року, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) №2-652/07 виданого 10.09.2015 року, було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради.(а.с.62,113) Згідно виписки по картковому рахунку та довідки АТ «Ощадбанк», вбачається, що [PERSON] в головному управлінні з обслуговування клієнтів відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 06.08.2021 року та 07.09.2021 року на вказаний рахунок [PERSON] було здійснено безготівкове зарахування на рахунок пенсії у розмірі 1483.20 грн., станом на 10 вересня 2021 року залишок коштів на рахунку становить 2966,40 грн.(а.с.67,68) Відповідно до довідки від 04.04.2022 року №509-5000710620 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Красний Луч, Луганської області, паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . (а.с. 163). Суд критично відноситься до наданих позивачем доказів, а саме копій квитанцій про оплату медичних товарів адже при досліджені не зрозуміло хто саме є платником. Крім того, суд також не приймає до уваги надані позивачем загальні аналізи крові №1, №2, №6, №10, №14, №31, та надані позивачем Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №811 в період з 16.03.2021 року по 23.03.2021 року, Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №2735 в період з 06.08.2021 року по 16.08.2021 року, та Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №б/н в період з 02.05.2022 року по 06.05.2022 року, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року у справі №638/1134/21 (провадження №3/638/824/21) адже вказані докази не відноситься до предмету позову та не підтверджують обставин справи, а лише вказують на загальний стан здоров`я позивача та не підтверджують наявність підстав для його працевлаштування. (а.с.66,69-71,72,75,76,136,137-139,140,141,157,158,159,160,161, 162,179,180,181,182,183,184,185) Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2,3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Тому посилання позивача [PERSON] , на той факт, що розрахунки заборгованості по аліментам є не об`єктивні та не справедливі, оскільки зроблені без врахування фактичних обставин, у яких він опинився, а тому не відповідає вимогам Сімейного кодексу України, хоча здійснювалися відповідно до ч.2 ст.195 СК України, не заслуговують на увагу, адже чинним законодавством\~чітко передбачено,\~що заборгованість за аліментами\~платника аліментів,\~який не\~працював на\~час виникнення\~заборгованості,\~визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У судовому засіданні встановлено та як вбачається зі змісту позовної заяви не заперечується позивачем, що розрахунки заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.10.2019 року та станом на 19.10.2020 року на загальну суму 102344,63 гривень здійснювалися третьою особою відповідно до ч.2 ст.195 СК України, а отже у відповідності до чинного законодовства. Крім того, позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього існували будь-які обмеження, що перешкоджали б йому працевлаштуватися безпосередньо з 2014 року і по час його хвороби, отримувати дохід та своєчасно сплачувати аліменти, оскільки останньому було відомо,\~що рішенням\~Кремінського районного\~суду Луганської\~області від\~10\~серпня 2007\~року у\~цивільній справі\~№2-652/07\~з нього,\~було стягнуто\~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2006 року і до досягнення дитини повноліття. Також позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду для вирішення спору щодо зменшення розміру аліментів. При цьому, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів та права дитини на утримання з боку батька. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, враховуючи викладене вище, встановлені у справі обставини, досліджені судом докази, а також той факт, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача, щодо зміни визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментах: - за період з листопада 2014 року до березня 2015 року, визначивши аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, разом за вказаний період 3170,00 грн.; - за період з серпня 2016 року до березня 2020 року, під час амбулаторного лікування [PERSON] , визначивши аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, разом за вказаний період 29937,50 гривень. Щодо вимоги [PERSON] про звільнення його від заборгованості по аліментах у зв`язку із хворобою, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1,2 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17. Позивач просить звільнити його від стягнення заборгованості по аліментам за період з серпня 2016 року до квітня 2020 року за часи його госпіталізації (саме за період стаціонарного лікування) в розмірі 21130,25 грн. Як вбачається із дослідженої у судовому засіданні медичної документації, [PERSON] 01 серпня 2016 року переніс ішемічний інсульт в басейні лівої СМА правосторонній геміпарез з акцентом в руці, внаслідок чого останній з 05.08.2016 року по 22.08.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні.(а.с.44-45) Крім того, у період з 09.12.2016 року по 27.12.2016 року, з 04.04.2017 року по 10.04.2017 року, з 25.05.2017 року по 31.05.2017 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом еритроцит, ідіопатичний міелофіброз, поліцитемічна стадія, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. СН І ст., стан після ішемічного інсульту (2016). (а.с.46,47,48) У період з 04.07.2017 року по 10.07.2017 року, з 17.11.2017 року по 27.11.2017 року, з 30.11.2017 року по 08.12.2017 року, з 15.02.2018 року по 21.02.2018 року, з 11.07.2018 року по 17.07.2018 року, з 18.10.2018 року по 30.10.2018 року, з 04.02.2019 року по 13.02.2019 року, з 17.10.2019 року по 28.10.2019 року, з 25.08.2020 року по 31.08.2020 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ідиопатичний мієлофіброз, поліцитемічна стадія, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. СН І ст., стан після ішемічного інсульту (2016), доліхосігма,гіпотонічний коліт. (а.с.50,51,52,53,54,55,56,57,58) Відповідно до\~посвідчення серії\~ [NUMBER] \~виданого 29\~березня 2018\~року УПСЗНА\~Слобідського району\~ХМР,\~ [PERSON] \~було присвоєно\~третю групу\~інвалідності,\~яку у\~подальшому \~10\~січня 2019\~року було\~змінено на\~другу групу\~інвалідності, на строк до 01 лютого 2020 року, протипоказано тяжку фізичну працю. У лютому 2021 року групу інвалідності змінено на третю. (а.с.45,59) Отже, позивачем доведено, що заборгованість по аліментам за період з серпня 2016 року до квітня 2020 року за часи його госпіталізації (саме за період стаціонарного лікування) в розмірі 21130,25 грн., утворилася внаслідок його хвороби, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості працювати. За таких обставин, позовні вимоги в частині звільнення від стягнення заборгованості по аліментам за період з серпня 2016 року до квітня 2020 року за часи госпіталізації [PERSON] (саме за період стаціонарного лікування) в розмірі 21130,25 грн підлягає задоволенню. Враховуючи встановлені\~судом обставини\~та оцінивши\~усі надані\~докази в\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають частковому\~задоволенню та розрахунок з заборгованості по аліментах на дитину від 19.10.2020 року державного виконавця Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області (Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) на підставі Виконавчого листа від 10.09.2015 №2-652/07 з Кремінського районного суду Луганської області щодо стягнення з [PERSON] , 1976 року народження на користь [PERSON] , 1983 року народження, аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 26 липня 2006 року і до досягнення дитини повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, за період з липня 2014 року по квітень 2020 року, необхідно змінити наступним чином: -заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року у розмірі 2385,33 грн., залишити без змін; -заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем за період з листопада 2014 року до березня 2015 року у розмірі 4042,75 грн., залишити без змін; -заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем у розмірі 15653,50 грн. в період з квітня 2015 року до серпня 2016 року залишити без змін; -звільнити від заборгованості по аліментах визначеної виконавцем в період з серпня 2016 року до квітня 2020 року, за часи госпіталізації [PERSON] (період стаціонарного лікування) в розмірі 21130,25 грн.; -заборгованість за аліментами на дитину визначену виконавцем в період з серпня 2016 року до березня 2020 року, під час амбулаторного лікування [PERSON] , в розмірі 58106,50 грн. залишити без змін; -заборгованість визначену виконавцем у розмірі 1036,23 грн за квітень 2020 року, залишити без змін. За наслідками перерахунку, звільнити [PERSON] , код: [NUMBER] від заборгованості по аліментах на доньку, [PERSON] , [INFO] , що утворилась в період з липня 2014 року по квітень 2020 рік в розмірі 21130,25 гривень та визначити остаточну заборгованість за аліментами на дитину в період з липня 2014 року до квітня 2020 року в розмірі 81214,38 гривень. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992.40 грн. та заявлено позовні вимоги про часткове звільнення від сплати аліментів та зміну розміру заборгованості по аліментам на суму 50062,07 гривень. Судом задоволено позовні вимоги на суму 21130,25 гривень, що становить 42 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 416,80 грн., що складає 42 % від 992.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial