Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до кредитного договору б/н від 05.03.2007 року [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] [PERSON] померла. Заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 12522,50 грн., яка складається з 12522,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 12522,50 грн.. 09.02.2021 року позивач направив претензію кредитора до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, та 23.02.2021 року отримав відповідь. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входить кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилися від її прийняття, посилаючись на положення частини третьоїстатті 1268 ЦК України. Просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 12522,50 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 28.04.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази, а саме від Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу (адреса м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16) довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 29-12-2019 року. Та від Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ( адреса м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16) копію спадкової справи заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , дата народження: [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] . Представник позивача до суду не з`явився, в своєму клопотання при подачі позову просить розглянути справу без виклику сторін. Відповідач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] \~у судове\~засідання надали\~відзив на\~позовну заяву,\~згідно якого\~вказано,\~що з моменту смерті [PERSON] , а саме з 29 грудня 2019 року позивач зобов`язаний був зупинити подальше нарахування відсотків, а навпаки продовжив нараховувати, що підтверджує розрахунок заборгованості наданий позивачем, а саме: на дату смерті [PERSON] заборгованість складала: 9 849.06 грн (дев`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 06 копійок, а Позивач стверджує, що йому повинні відшкодувати суму 12 522.50 гри., що складається з заборгованість за простроченим тілом кредиту. Тобто, сума 2 673.44 (дві тисячі шістсот сімдесят три) гривні 44 копійки, з`явилась вже після смерті [PERSON] , і як можна допустити, що це проценти за прострочення кредиту, про що замовчує Позивач у наданій суду позовній заяві, що в свою чергу свідчить про намагання позивачем ввести судову гічку влади в оману. Таким чином, Позивач не мав право нараховувати штраф у твердій грошовій сумі. Крім цього, формування штрафу у розмірі 50,00 грн. (фіксованої частини), від суми заборгованості є подвійною відповідальністю за одне і теж порушення. Незаконність визначення цієї суми полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність Відповідача перед Позивачем, що забороняється ст. 61 Конституції України відповідно до якої Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Створює вказана сума грошових коштів подвійну відповідальність Відповідача виходячи з того, що за теж саме порушення - несвоєчасне погашення процентів та/або тіла кредиту. Підтримана також вказана позиція Верховним Судом України, який в своїй постанові від 21.10.2015р. по справі №6-2003цс15 (обов`язковій до виконання) зазначив наступне: «Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно- правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Крім того потрібно зазначити, що Позивач звернувся до суду з вказаним позовом після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в його задоволенні. Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої 09.02.2021 року банком направлено запит-претензію до нотаріальної контори, а 23.02.2021 року отримано відповідь, що претензія долучена до спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину ще нікому не видавалося. Крім того з 02.01.2020 року банк припинив нарахування відсотків та пені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судомвстановлено, наступне. Судом встановлено, що 05.03.2007 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої виявив бажання отримати кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.12.2019 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) , актовий запис № 1356 . На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав виписку з особового рахунку та розрахунок, згідно з яким вбачається, що у позичальника перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12522,50 грн., яка складається з 12522,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту). Разом з тим на момент смерті [PERSON] 29.12.2019 рік заборгованість складає, згідно виписки розрахунку позивача 9849,06 грн. 09.02.2021 року банком направлено запит-претензію до Четвертої державної нотаріальної контори, а 23.02.2021 року отримано відповідь, що претензія долучена до спадкової справи № 147/2020 заведеної після смерті [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину ще нікому не видавалося. Як вбачається зі спадкової справи № 147/2020 заведеної після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулася дочка [PERSON] та на її ім`я нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.11.2021 року, що складається з 1/5 частки квартири, за адресою [ADDRESS] , з урахуванням відмови від 1/2 частини спадщини сина померлої [PERSON] . [INFO] син померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини після смерті матері на користь [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Позивачем не пропущено строк пред`явлення вимоги до відповідача так як строк дії кредитної картки квітень 2022 року, 09.02.2021 року банком направлено запит-претензію до Четвертої державної нотаріальної контори, 23.02.2021 року позивачеві надійшла відповідь, що претензія долучена до спадкової справи № 147/2020 заведеної після смерті [PERSON] , а 21.02.2022 року позивач звернувся до суду, що підтверджено відміткою на конверті відправлення позову. Крім того свідоцтво про право на спадщину за законом видано 02.11.2021 року з позовом позивач звернувся 21.02.2022 року шість місяців не пройшло. Підстав для застосування строків давності немає. Більше того згідно виписки рахунку заборгованості вбачається, що платіж 20.12.2019 року в розмірі 1000 грн. проведено платником [PERSON] , а отже спадкоємцеві було відомо про боргові забов`язання спадкодавця, спадкова справа відкрита 13.05.2020 року, при цьому кредитора повідомлено не було. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] у справі є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, з неї на користь позивача підлягають стягненню боргові зобов`язання спадкодавця у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Підстав для звільнення спадкоємця [PERSON] за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором судом не встановлено. Разом з тим, оскільки відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що підтверджено його заявою від 13.05.2020 року, на нього не може покладатися обов`язок сплати боргових зобов`язань спадкодавця [PERSON] . Верховний Суд неодноразово зазначав, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису [PERSON] , а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Враховуючи викладене та судову практику Верховного Суду в подібних спірних правовідносинах, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення боргу кредитором спадкодавця обгрунтовані у сумі 10000,00 грн. тіло кредиту, що підтверджено матеріалами справи. Решта заборгованості Банком не доведена. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 10000,00 грн. , що підлягають стягненню лише з відповідача [PERSON] , яка прийняла спадщину, вимоги до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають, так як він відмовився від прийняття спадщини, а тому і вимога про боргові забов`язання спадкодавця до нього не можуть бути пред`явлені, спадкоємець відповідає лише в межах прийнятого спадкового майна. Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial