Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

В листопаді 2021 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Райффайзен банк» про зобов`язання надати розрахунок заборгованості, визнання відмови від проведення реструктуризації, зобов`язання провести реструктуризацію заборгованості. В позовній заяві Позивач посилався, що 08 серпня 2006 року між АППБ «Аваль», повним правонаступником якого в подальшому став АТ «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому перейменовано в АТ «Райффайзен Банк»), та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0044/74/62452 (надалі Кредитний договір). Валютою договору визначено долари США. Кредит надано на придбання нерухомого майна Вказаний договір забезпечено іпотекою, за іпотечним договором від 09 вересня 2006 року. [PERSON] виступив майновим поручителем за вказаним договором. В іпотеку було передано квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 36,1 кв. м., загальною площею 56,4 кв. м. Вказане майно є єдиним житловим майном [PERSON] та його сім`ї: дружини [PERSON] та сина [PERSON] . В Україні набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (надалі Закон №1381), яким введено в дію п. 7 Прикінцевих і перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», що дозволило рекструктуризувати кредити, на передбачених цим пунктом умовах. 22.06.2021 року позивач, із дотриманням вимог вказаного закону звернувся до Відповідача із заявою про реструктуризацію. Листом від 26.07.2021 року № 114-43/3-182618 відповідач відмовив позивачу у задоволенні цієї заяви. Так, відповідач у своєму листі від 26.07.2021 року № 114-43/3-182618 зазначив, що ЗУ «Про споживче кредитування» не поширюється на договір № 014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року, укладений між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль», а тому у Банку відсутні правові підстави для проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Посилаючись на наведені обставини позивач просив винести рішення яким зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (ЄДРПОУ 14305909) надати [PERSON] повний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року; визнати відмову від проведення реструктуризації за кредитним договором №014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року необґрунтованою, зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (ЄДРПОУ 14305909) провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року, на умовах та в порядку ЗУ «Про споживче кредитування, вирішити питання стягнення судових витрат. В подальшому представником Позивача уточнив позовні вимоги у зв`язку із теоретичними напрацюваннями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд, та просив винести рішення, яким: зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (ЄДРПОУ 14305909) надати [PERSON] повний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року; визнати відмову від проведення реструктуризації та укладення договору про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року необґрунтованою; зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (ЄДРПОУ 14305909) укласти із [PERSON] договір про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року, на умовах та в порядку ЗУ «Про споживче кредитування, вирішити питання стягнення судових витрат. Представник Позивача адвокат Олексін Віктор Вікторович позов підтримав з підстав і мотивів наведених у позовній заяві. В наступному представник позивача просив позов задовольнити із врахуванням уточнених позовних вимог. Представник Відповідача адвокат Звєзділіна-Полішко Анастасія Дмитрівна проти позову заперечувала, просила у задоволені позову відмовити, посилалася на те, що у позивача наявне інше нерухоме майно, а предмет іпотеки квартира за адресою: [ADDRESS] не використовується Позивачем в якості постійного житла. Суд заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: - наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; - відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом... 4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.... Виходячи з абз. 3 пп. 4 п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» про те, що у разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю ... то в разі ... підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації, а також з того, що у п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» відсутнє інше зазначення станом на яку дату у позичальника або майнового поручителя (які у випадку позивача співпадають) повинно бути відсутнє інше житлове нерухоме майно, - суд приходить до висновку, що таке інше житлове нерухоме майно має бути відсутнє саме на момент (дату) підписання заяви про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитом. При цьому, відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними ті обставини, що [PERSON] (як позичальник по споживчому кредиту) висунув вимогу до акціонерного товариства «Райффайзен банк», подавши заяву про реструктуризацію заборгованості за кредитом забезпеченим іпотекою, з дотриманням строку та вимог визначених п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», за винятком відповідності поданої заяви критерію того, що у «позивача наявне інше нерухоме майно». Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що 22 червня 2021 року [PERSON] звернувся до акціонерного товариства «Райффайзен банк» із заявою про проведення реструктуризації за кредитом забезпеченого іпотекою. Листом від 26.07.2021 року № 114-43/3-182618 акціонерне товариство «Райффайзен банк» відмовив [PERSON] у задоволенні цієї заяви з підстав невідповідності наданої інформації та змісту укладених договорів п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» «Прикінцеві та перехідні положення». Однак, відповідачем не зазначено в чому саме була невідповідність інформації та укладених кредитного та іпотечного договорів Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 18.06.2021 року о 18:00:17 за параметрами запиту « [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] » за частковим співпадінням, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно знайдено відомості про квартиру, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,4 км. м., яка знаходиться по [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] . Іншого нарухомого майна за [PERSON] та членами його родини не зареєстровано. Дослідивши в сукупності інші докази, зокрема акт про фактичне проживання, судом встановлено, що постійним місцем проживання [PERSON] на момент звернення із заявою про реструктуризацію є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Таким чином, на момент подачі заяви про реструктуризацію боргу квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , використовувалася [PERSON] як місце постійного проживання Доводи представника Відповідача про те, що дослідивши подану [PERSON] заяву про проведення реструктуризації від 22 червня 2021 року, банком встановлено що у позивача наявне інше нерухоме майно, а предмет іпотеки, не використовується як місце постійного проживання, суд відхиляє, оскільки в якості підстави для відмови у проведенні обов`язкової реструктуризації зобов`язань за кредитним договором, відповідачем такі підстави не вказані при розгляді заяви. Суд також встановлює, що відповідачем не доведені доводи, що у позивача та його родини, на час звернення до банкута далі на час розгляду справи наявне інше житло, яке використовується як місце постійного проживання. При цьому, суд зазначає, що відмова банку на заяву про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором на підставі невідповідності інформації та укладених договорів до критеріїв встановлених чинним законодавством, без зазначення в чому була невідповідність, свідчить про надмірний формалізм до клієнта зі сторони банку. Оскільки заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитом позивачем подано відповідачу (підписано) 22.06.2021 року (ця обставина визнана сторонами) і [PERSON] на момент підписання заяви про реструктуризацію зобов`язань за кредитом мав у власності лише один об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 56,4 км. м., яка знаходиться по [ADDRESS] , та яку використовує його в якості постійного місця проживання , - позивачем було дотримано усіх вимог п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з цим його заборгованість за кредитним договором № 014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року підлягала реструктуризації відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Виходячі з вищенаведеного та з урахуванням того, як сформульований законодавцем п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», суд вбачає встановлені Законом підстави обов`язкової реструктуризації на вимогу позичальника, у звязку з чим підстави стверджувати, що законодавець визначив наявність умов, за яких договір про реструктуризацію повинен бути укладений обов`язково. Виходячи зі способів захисту порушених прав згідно норм ЦК України примушення до укладення договору не передбачене, крім випадків, коли укладення того чи іншого договору прямо передбачено законом. Тому, в разі відмови кредитора в укладенні такого двостороннього договору по заяві боржника, зазначеною нормою Закону прямо передбачена можливість і обов`язковість для кредитора укладення договору про реструктуризацію. При цьому суд вказує, що рекструктуризація передбачає зміни умов кредитного договору, тому визнає ефективним сбособом захисту боржника та правомірною вимогою зобов`язати укласти договір про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором. Таким чином, відповідач відмовивши позивачу у реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року, яка підлягала реструктуризації відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» допустив протиправну та незаконну бездіяльність, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 904,

Outcome: approved