Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулався в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] 02.07.2014 року уклали шлюб. Вони є батьками:\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають та знаходяться на повному утриманні позивача. Різні погляди на життя, постійні непорозуміння та cварки призвели до погіршення відносин між сторонами, а тому фактично сімя припинила своє існування, а саме з 24.09.2022 року припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Разом з тим, позивач зазначає, що не може самостійно забезпечити належний матеріальний рівень життя дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він є працездатним, стан його здоровя дозволяє йому працювати. У зв`язку з чим позивач\~ просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно. Крім того, позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач у судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач у судовому засіданні обставини та вимоги позову визнав. В судовому засіданні заслухано пояснення сторін, досліджено письмові докази на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та за наслідками суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі 02.07.2014 року уклали шлюб (а.с.7). Вони є батьками:\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8,9). Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання, часу звернення позивача до суду з позовом та на час прийняття рішення, сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам сторін. Так, дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Діти сторін, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають та знаходяться на повному утриманні позивача. Сторони не досягли згоди щодо порядку та способу виконання відповідачем обовязку з утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дітей є рівним для обох батьків. При вирішенні спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Відповідачем обставини щодо стягнення з нього аліментів у розмірі по 3000 гривень на утримання дітей не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~ з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved