Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що він з дружиною [PERSON] зареєстровані та багато років проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] . Володільцем даного будинку була його бабуся - [PERSON] , [INFO] . Будинок як об`єкт нерухомого майна за покійною бабусею позивача зареєстрований не був, про що позивачем до позовної заяви надано лист з Перечинської районної ради Закарпатської області про те, що в архіві БТІ відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також позивач вказує, що багато років він з своєю дружиною проживав з покійною [PERSON] , вони доглядали за нею, а вона завжди казала, що залишить будинок їм і в доказ чого посвідчила на позивача 23.03.2016 заповіт, яким вона заповіла належний їй будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Також [PERSON] надала дружині позивача - [PERSON] довіреність від 17.03.2016 для оформлення документів на будинок. Так як будинок розпадався, проживаючи в будинку та знаючи, що він в майбутньому залишиться у власності позивача на підставі заповіту, позивач з дружиною його фактично перебудували, провели ремонтні роботи, вклали в будинок значні кошти. [INFO] бабуся позивача померла. Оскільки позивач постійно проживав з бабусею і не заявив про відмову від спадщини, він вважається таким, що її прийняв. Крім того, так як за життя бабусі позивач з дружиною та бабусею не встигли оформити будинок та зареєструвати право власності, тобто на будинок відсутні правовстановлюючі документи, позивач розумів, що за таких обставин він не зможе оформити спадщину у нотаріуса і йому доведеться звертатися до суду. Позивач також вказує, що на даний час особи, які би претендували на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Це мотивує мировою угодою між членами родини від 30.12.2020 року та постановою Закарпатського апеляційного суду від 22.09.2021 року у справі № 304/218/19. На підставі наданих суду документів просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак представник позивача подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник відповідача Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву відповідно до якої відповідач визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 23.10.2010. Вони та їх діти, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] . Це також підтверджується паспортом [PERSON] , де відображена реєстрація місця проживання з 26.12.2014, гр. [PERSON] , відображена реєстрація з 26.12.2014, довідкою виданою виконкомом Тур`є-Бистрянської сільської ради від 17.03.2016 № 355 та довідкою виконкому від 03.02.2021 № 67. Встановлено, що володільцем вказаного будинку була бабуся позивача - [PERSON] , [INFO] . Будинок як об`єкт нерухомого майна за [PERSON] зареєстрований не був. Про це свідчить лист з Перечинської районної ради про те, що в архіві БТІ відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що позивач з дружиною багато років проживали з покійною [PERSON] , доглядали за нею, вона залишила на позивача 23.03.2016 року заповіт, яким вона заповіла належний їй будинок, що знаходиться в [ADDRESS] тощо, а також видала на [PERSON] довіреність від 17.03.2016 для оформлення документів на будинок. Так як будинок приходив в непридатний до проживання стан, проживаючи в будинку та знаючи, що він в майбутньому залишиться у власності позивача по заповіту, позивач з дружиною його фактично перебудували, провели ремонтні роботи, вклали в будинок значні кошти. Встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач постійно проживав з бабусею і не заявив про відмову від спадщини, він вважається таким, що її прийняв. Крім того, так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи, оформити спадщину не надається можливим. Особи, які би претендували на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Після смерті бабусі позивачу стало відомо, про існування заповіту на дядька позивача - [PERSON] , який звернувся в Перечинський районний суд Закарпатської області з позовом до Тур`я-Бистрянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом та даний позов був задоволений рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 по справі № 304/218/19. Дізнавшись про це, позивач з дружиною, а також і батько позивача - [PERSON] , [INFO] подали на дане рішення суду апеляційні скарги, які були прийняті до розгляду Закарпатським апеляційним судом. Також встановлено, що в процесі розгляду справи Закарпатським апеляційним судом, задля панування в родині злагоди та збереження родинних відносин, позивач з своїм дядьком примирилися та всі учасники справи дійшли домовленості про укладення мирової угоди, яку 30.12.2020 уклали та посвідчили нотаріально. За умовами даної мирової угоди: 1. [PERSON] відмовився від своїх позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом складеним 27.12.2016 на нього [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , визнав апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] та просив скасувати рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 року № 304/218/19, провадження № 2/304/173/2019 та закрити провадження у справі. 2. Подружжя [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] 2 000 доларів США, з яких 100 доларів США та 200 Євро передано [PERSON] 01.06.2020 року, а 1700 доларів США передано [PERSON] 30.12.2020 року, про що вони троє розписалися. 3. [PERSON] , [INFO] , відмовився від своєї апеляційної скарги поданої на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 року № 304/218/19, провадження № 2/304/173/2019. Дані дії вчинив на користь свого сина - [PERSON] та невістки [PERSON] , які даний будинок перебудували та провели там ремонтні роботи за спільні кошти подружжя. 4. [PERSON] повністю визнав заповіт [PERSON] складений 23.03.2016 на [PERSON] , [INFO] та відмовився від заповіту [PERSON] складеного на нього і від спадкування за даним заповітом, оформлення на підставі нього спадщини. Також зобов`язався не претендувати на будь-яке майно згідно заповіту [PERSON] складеного 27.12.2016 року на [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , земельну ділянку за даною адресою тощо. Також [PERSON] зобов`язався ні тепер, ні в майбутньому не претендувати на майно за адресою: [ADDRESS] , а зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , земельну ділянку за даною адресою, а також на інше майно згідно заповіту [PERSON] складеного 23.03.2016 на [PERSON] та вказав, що не заперечує і не буде заперечувати в майбутньому відносно будь-яких дій подружжя [PERSON] та [PERSON] , чи одного з них, спрямованих на оформлення права власності на вказане в п. 4 даної Мирової угоди майно, збір та оформлення на дане майно документації та визнання за ними чи за кимось одним із них права власності на дане майно в судовому порядку, вважає їх як разом так і окремо фактичними власниками та володільцями житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та іншого майна за даною адресою. Встановлено, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.09.2021 по справі № 304/218/19, судова колегія ухвалила: Прийняти відмову від позову [PERSON] до Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] , яка померла [INFO] і визнати нечинним рішення Перечинського районного суду від 14.02.2019 року, а провадження у справі закрити. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно його бабусі і судовий порядок є єдиним, щоб його оформити, адже на майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п. 4.15, п. 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595, із змінами та доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, зокрема, право власності на житловий будинок. У Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 зазначено, що оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку. Така ситуація має місце в даній судовій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди у оформленні права на спадщину на житловий будинок в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved