Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про більшення розміру аліментів та просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в з 500,00 грн. щомісячно, на 2830,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування заявлених вимог Позивачка зазначила, що станом на сьогодні, встановлений судом розмір аліментів не відповідає вимогам 182 СК України. Зважаючи на військову агресію російської федерації проти України, забезпечити дитину всім необхідним для гармонійного розвитку дитини важко, а тому, оскільки батьки зобов`язані разом утримувати своїх дітей, просить суд збільшити розмір аліментів. Позивач не з`явилася у судове засідання, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі, тому суд розглянув справу за її відсутності. Відповідач неодноразово був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у яке не з`явився без повідомлення причин неявки, процесуальними правами щодо подачі заяв по суті справи не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд розглянув справу за його відсутності. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дані умови проведення заочного розгляду справи наявні у їх сукупності. На підставі пунктів 1-4 частини першої статті 280 та частини четвертої статті 223 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає із позивачкою. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22 липня 2012 року батьком вказано [PERSON] . (а.с.3) Так, в відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду від 31 жовтня 2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця: с. Михалківці Ярмолинецького району Хмельницької області, аліменти на користь [PERSON] (прізвище " [PERSON] ", було змінено на " [PERSON] " при реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2017 року (а.с. 4)) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 30 липня 2012 року і до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.І ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено підстави, передбачені частиною першою статті 192 СК України. На основі викладеного та

Outcome: approved