Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

26 вересня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , у них виникла заборгованість у розмірі 78 026,35 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2022 року цивільну справу № 753/11208/22 передано судді Шаповаловій К.В. 19 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Разом з тим було зазначено, що відповідач [PERSON] [INFO] , 23 березня 2021 року вибув з зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі про стягнення заборгованості відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відмовлено у відкритті провадження в частині стягнення заборгованості з [PERSON] у зв`язку із смертю останнього. Розгляд справи призначено на 09 грудня 2022 року на 11:00 год. У судове засідання призначене на 09 грудня 2022 року з`явилися відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначили, що більшу частину заборгованості вони вже погасили та мають намір найближчим часом погасити заборгованість повністю. Окрім того, відповідачі надали до суду копію акту фактичного проживання № 02-14-1990 від 15 серпня 2022 року, який видано Пристоличною сільською радою Бориспільського району Київської області, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з 09 травня 2009 року. Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року було визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою, судове засідання було відкладено на 08 лютого 2023 року на 10:00 год. В судове засідання призначене на 08 лютого 2023 року з`явилися відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представник позивача Кравченко О.П . Відповідачі зазначили, що на даний час вони повністю погасили заборгованість. Представником позивача не заперечувався факт сплати відповідачами суми основного боргу, однак було наголошено на тому, що несплаченими залишилися 3% річних, сума інфляційних втрат та судовий збір, які представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Відповідачі заперечували проти заявлених вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, зазначаючи про те, що вони у квартирі не проживають, коли вони дізнались про борг, то відразу почали його сплачувати, а позивач не попереджав їх про вимогу про стягнення з них 3% річних та інфляційних втрат і така вимога у позовній заяві не ставилась. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи представника позивача та пояснення відповідачів, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. Співвласниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 грудня 2006 року (а.с.38). Окрім того, відповідно до відомостей, які надійшли до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 01 липня 2014 року між позивачем та одним із співвласників квартири було укладено договір № 440524/191 (о/р № 74550) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.34-35). Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Пунктом 2 договору визначено, що суб`єктом користування послугами є власник та члени сім`ї із 9 осіб, опалювальна площа квартири становить 67,5 кв.м. Відповідно до пункту 5 договору тарифи на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1341,53 грн. за гігакалорію; без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,67 грн. за кв.м.; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильника до системи гарячого постачання - 80,28 грн. за куб. м, за умови відсутності рушникосушильника - 74,22 за куб. м. Пунктом 9 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та плата за отримані послуги вноситься до 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з січня 2019 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з вересня 2019 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 66891,57 грн., з яких 10973,21 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 55918,36 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Позивач просив стягнути з солідарно відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Суд приймає до уваги наданий відповідачами до матеріалів справи акт, складений Пристоличною сільською радою Бориспілського району Київської області щодо їх фактичного місця проживання, в той же час зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , а відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачами у справі не було подано суду будь-яких заперечень щодо вимог позивача, а також не надано доказів на спростування наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води чи існування такої заборгованості у меншому розмірі ніж визначено позивачем. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із наявної в матеріалах справи довідки, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення станом на 23 лютого 2022 року становить 10973,21 грн., а за послуги з постачання гарячої води - 55918,36 грн., загальна сума боргу - 66891,57 грн. В процесі розгляду справи, відповідачами було погашену наявну заборгованість, та відповідно до довідки № 20.3/369 від 07 лютого 2023 року, наданої представником позивача в судовому засіданні, несплаченими залишаються: 3% річних у розмірі 851,98 грн., сума інфляційних втрат - 1954,98 грн. та сума судового збору - 2481,00 грн. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем останнім розрахунком, його втрати від інфляції склали 1954,98 грн., а три проценти річних від простроченої суми склали 851,98 грн. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Стосовно заперечень відповідачів щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що така вимога заявлена позивачем у позовній заяві та до позовної заяви додавався відповідний розрахунок. Крім того, суд зазначає, що це передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) і воно є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційної складової боргу у розмірі 1954,98 грн. та трьох процентів річних в розмірі 851,98 грн, а тому позовні вимоги в частині стягнення цих сум підлягають задоволенню. В той же час, враховуючи те, що основна сума заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення була сплачена відповідачами протягом часу розгляду справи у суді, позивач не подавав з приводу цього жодних заяв з процесуальних питань, підтверджуючи факт такої оплати, суд вважає за необхідним у цій частині позовних вимог відмовити. Крім того, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial