Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

04 листопада 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] з наступними вимогами: - визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису від 06 жовтня 2022 року № 86 про народження [PERSON] , а саме: виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини, зазначити батьком дитини [PERSON] , змінити дитині прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] » та по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », а також видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] послався на те, що він та [PERSON] з листопада 2021 року зустрічалися і між ними були інтимні стосунки. Зазначив, що в зв`язку з неприязними відносинами між [PERSON] та [PERSON] , а також фактичним припиненням між ними шлюбних відносин, на початку січня 2022 року [PERSON] з дитиною переїхала проживати до нього, за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Вказав, що від спільного проживання із [PERSON] в них [INFO] народився син [PERSON] . При цьому, зазначив, що [PERSON] в телефонному режимі зверталася до відповідача [PERSON] , щоб останній з`явився до відділу ДРАЦС та надав заяву про те, що він не є біологічним батьком дитини, однак відповідач проігнорував її вимогу. Враховуючи те, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , батьківство сина [PERSON] записано за правилами ст. 122 СК України, тобто батьком вказаний [PERSON] , хоча саме він, позивач, є біологічним батьком дитини, тому просив визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позивача не заперечувала. Представник третьої особи - начальник Білогірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грень А.Р. в підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 01 лютого 2023 року, проти вимог позивача не заперечувала. Вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка. Так, відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття, особою, яка вважає себе батьком дитини. Зі змісту положень ст. 128 СК України слідує, що необхідною умовою для визнання батьківства у судовому порядку є те, що батьки не повинні перебувати у зареєстрованому шлюбі між собою. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Судом встановлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] , був зачатий під час шлюбу, в якому перебували [PERSON] та [PERSON] , який було розірвано 14 квітня 2022 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормою ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вбачається з результату молекулярно-генетичного дослідження ТОВ «ВЕРІТАС-ЛАБ» від 28 жовтня 2022 року результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено і виходячи з результатів дослідження імовірність батьківства становить 99,99 %, тобто з імовірністю 99,99 % [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позов підлягає задоволенню. Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд виходить із наступного. Як вбачається з квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 04 листопада 2022 року № 0.0.2729998565.1 та № 0.0.2729999649.1 позивачем при поданні позову за дві позовні вимоги був сплачений судовий збір в загальній сумі 1984,80 грн. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 992,40 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті решти судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved