Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася всуд ізпозовом дотериторіальної громадис.Старуняв особіБогородчанської селищноїради Івано-Франківськогорайону Івано-Франківськоїобласті провизначення додатковогостроку,достатнього дляподання заявипро прийняттяспадщини,що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, зокрема земельну ділянку (пай) в с.Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в даний час не може, у зв`язку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропустила, оскільки не знала про наявність заповіту. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, у поданій заяві вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оскільки представник відповідача позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] в селі Ластівці Івано-Франківського (раніше - Богородчанського) району Івано-Франківської області померла [PERSON] . Спадщина відкрилась в день її смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Після смерті матері вона не оформила вчасно спадщину, оскільки не знала про наявність заповіту. Відповідно до довідки Старунського старостинського округу №7 Богородчанської селищної ради №705 від 19.07.2022 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала у будинку [ADDRESS] . На день її смерті за цією адресою разом з нею ніхто не проживав та зареєстрованих осіб не було. Згідно зі ст.1216 - 1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В матеріалах справи є копія заповіту від 15.03.2005 року, згідно з яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] . З долучених до матеріалів справи копій документів видно, що позивач у справі [PERSON] є особою, на чию користь складено заповіт. Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем зазначеного майна визначила позивача у справі [PERSON] . Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved