Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01 серпня 2000 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі були народжені спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що позивач та відповідач живуть кожний окремим життям, припинений спільний побут та господарство. Вирішити спір в позасудовому порядку не вбачається можливим, тому позивач змушен звернутися до суду позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] до [PERSON] , [INFO] зареєстровали шлюб. (а. с. 6) Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 7-8). Як зазначає позивач, відсутність між ними взаєморозуміння є підставою для розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримуються, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved