Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 07 серпня 2021 року на перехресті проспекту Слобожанського та вулиці Байкальської у м. Дніпро водій [PERSON] , керуючи автобусом Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , при включенні в напрямку його руху дозволяючого рух «зеленого» сигналу світлофору, не дав дорогу автомобілю NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , під його керуванням, який закінчував проїзд перехрестя, чим порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.01.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З метою компенсації спричинених в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди збитків, він звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», яке не здійснило йому виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця від 22.09.2021 №274/21 А вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 155 960, 38 грн. Наголошував, що відповідальність у сумі 130 000 грн. повинне відшкодувати приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант» в межах ліміту зазначеному у страховому полісі, а решту майнову шкоду у сумі 25 960, 38 грн. повинен відшкодувати [PERSON] . Відповідачі в добровільному порядку не відшкодовують майнову шкоду. Просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» матеріальні збитки в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 130 000 грн. та з [PERSON] сягнути матеріальну шкоду у сумі 25 960, 38 грн. Представник [PERSON] - адвокат Андрієнко Сергій Вікторович надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] був водієм ПАТ «Північтранс» та керував автомобілем Мерседес Бенц - спринтер, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав ПАТ «Північтранс», а тому [PERSON] є неналежним відповідачем. Окрім цього, зазначав, що наданий позивачем висновок експертного дослідження № 274/21а від 22.09.2021 не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки у висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Представник [PERSON] надав відповідь на відзив в якому зазначав, що [PERSON] не надано суду жодних доказів, що він керуючи під час ДТП 26.08.2021 автомобілем Мерседес Бенц - спринтер, реєстраційний номер [NUMBER] , та здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту № 243 у м. Дніпро, виконував трудові обов`язки, як працівник ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС». Доводи [PERSON] щодо неналежного експертного дослідження від 22.09.2021 не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є безпідставними. Представник [PERSON] - адвокат Андрієнко Сергій Вікторович надав письмові заперечення в яких наголошував, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] був водієм ПАТ «Північтранс» та керував автомобілем Мерседес Бенц - спринтер, реєстраційний номер [NUMBER] , виконуючі свої робочі обов`язки. [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. [PERSON] та його представник заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача [PERSON] . Представник ТОВ «Північтранс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2021 року на перехресті проспекту Слобожанського та вулиці Байкальської у м. Дніпро водій [PERSON] , керуючи автобусом Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , при включенні в напрямку його руху дозволяючого рух «зеленого» сигналу світлофору, не дав дорогу автомобілю NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який закінчував проїзд перехрестя, чим порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.01.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Керований [PERSON] транспортний засіб Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений полісом № 202864927 у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант». Полісом № 202864927 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 130 000 грн. та франшиза в розмірі 0 грн. З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, позивач звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант». Згідно висновку експерта № 274/21А від 22.09.2021, складеного експертом Пилипенком О.С. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 155 960, 38 грн. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим законом. Як встановлено в судовому засіданні та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 130 000 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог до [PERSON] . Згідно наказу ПАТ «Північтранс» № 198/к від 09.11.2020 [PERSON] був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів, автобусу марки «Мерседес» з 10.11.2020. Факт перебування [PERSON] з 10.11.2020 по теперішній час у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» підтверджується також відомостями, які містяться в трудовій книжці серії [NUMBER] . Відповідно до листа № 147771 ПАТ «Північтранс» водій [PERSON] 07.08.2021, в день коли відбулась дорожньо-транспортна пригода, керував автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц. Виняток із загального правила, визначеного частиною другою статті 1187 ЦК України, викладено у частинах третій та четвертій цієї статті, відповідно до яких особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах; якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України). З урахуванням викладеного, [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, а тому позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір та витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір у розмірі 1 297, 67 грн. (83,35 %) та витрати на проведення експертизи у сумі 2 500, 50 грн.

Outcome: partial