Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

26.12.2022 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача, [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] 03.01.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.01.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилам спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 07.02.2023 року. 27.01.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі всіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] [INFO] в них народився син - [PERSON] . З 2014 року вона припинила спільне проживання із [PERSON] . Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2014 року з відповідача стягувались аліменти на утримання їхнього сина до досягнення повноліття. На даний час їх син навчається у Кам`янському фаховому коледжі фізичного виховання на денній формі навчання на третьому курсі з терміном навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року. Сина навчається за денною формою тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати дохід. Вона працює медичною сестрою. Її заробітку не вистачає, щоб сплачувати за проїзд, харчування, купувати синові одяг та нести інші додаткові витрати пов`язані з навчанням сина. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання сина, що й стало підставою звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її в відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно відзиву на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з нього на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 2000.00 грн., які стягувати на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я його сина. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він проживає з сім`єю в орендованому будинку, у нього на утриманні перебуває неповнолітня донька та батьки-пенсіонери. Його дружина тимчасово не працює. Він приймав участь у військових діях, захищаючи Україну та був поранений. Тому поніс значні витрати на придбання ліків. Його син навчається на бюджетній основі та отримує стипендію. Зимову сесію здав успішно, тому і в подальшому буде отримувати стипендію. За даних обставин він не може сплачувати аліменти в тому розмірі, що вимагає позивачка. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився. Подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2014 рік, що сторонами не заперечується. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Син сторін на даний час є повнолітнім та продовжує навчання у Кам`янському фаховому коледжі фізичного виховання на денній формі навчання на третьому курсі з терміном навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері не має. Таким чином позивач має право на звернення з даним позовом. В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витратами на проїзд, на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в частці від отримуваного відповідачем доходу, оскільки спосіб стягнення аліментів визначається саме позивачем. Відповідно вимоги відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі не можуть бути задоволені. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку, обоє працюють, відповідач несе військову службу тому мають прибуток і можливість матеріально утримувати сина в зв`язку з навчанням. Судом також враховується, що на утриманні сторін перебуває ще по одній неповнолітній дитині, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою з місця проживання. Також суд враховує і ту обставину, що відповідачем отримане порання під час військових дій в результаті несення військової служби та на даний час триває його лікування. Враховує суд і те, що син сторін навчається на бюджетній основі, тому плату за навчання не здійснює і отримує стипендію в зв`язку з навчанням, відповідно частково сам себе матеріально забезпечує в зв`язку з навчанням. Крім того враховується і та обставина, що відповідач в добровільному порядку надав сину кошти в розмірі значно більшому, ніж той, в якому просить стягнути з нього аліменти, що свідчить про можливість відповідача матеріально утримувати сина. Доводи відповідача, що на його утриманні перебувають батьки - пенсіонери, судом до уваги не приймаються, оскільки батьки отримують пенсію, з відповідачем не проживають і доказів того, що відповідач їм матеріально допомагає суду не надано. На підставі чого суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на ім`я позивачки аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, яких на думку суду буде достатньо для задоволення потреб повнолітнього сина сторін в зв`язку з навчанням та компенсації частини затрат, які несе позивач в зв`язку з його навчанням. Порядок перерахування коштів не є предметом розгляду даного спору, оскільки вирішується на стадії виконання рішення суду. Крім того у відповідача немає будь-яких перешкод у відкритті рахунку на ім`я сина та перерахування на нього коштів в зв`язку з його навчанням. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 26.12.2022 року, відповідно стягнення аліментів потрібно починати з даної дати. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до п.12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Оскільки згідно наданої суду довідки військової частини [NUMBER] відповідач перебуває на військовій службі з 11.03.2022 року по теперішній час, таким чином відповідач звільнений від с плати судового збору. Позивачка також звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial