Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 47539 гривень 18 копійок, три проценти річних у сумі 1680 гривень 15 копійок, усього 49219 гривень 33 копійки, а також судові витратиті в сумі 992,40 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 1600,00 Доларів США зі строком повернення - до 30.09.2021 року, однак остання повернула лише частину боргу в сумі 300 Доларів США, тому залишок боргу в сумі 1300 Доларів США та нараховані відсотки підлягають стягненню в судовому порядку. Ухвалою судді від 21 грудня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 03.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримала 1600,00 доларів США, які зобов`язувалась повернути до 30.09.2021 року, що підтверджується розпискою позичальника /а.с.11/. 13.12.2021 року позивач направив відповідачу лист-вимогу з проханням повернути борг в сумі 1600,00 Доларів США /а.с.12,13/. 08.11.2022 року позивач направив відповідачу лист-вимогу з проханням повернути борг в сумі 1300,00 Доларів США /а.с.14,15/. З позовної заяви слідує, що відповідач винна позивачу борг в сумі 1300,00 Доларів США за договором позики від 03.06.2021 року, оскільки на виконання своїх зобов`язань сплатила лише 300,00 Доларів США. За ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку позивача складає 49219,33 грн, яка складається з: 47539,18 грн - сума боргу на офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2022 року (1300*36,5686); 1680,15 грн - три відсотка річних від простроченої суми за період з 30.09.2021 року по 04.12.2022 року. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а відповідача таким, що повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача заявлену суму боргу. Відповідно до довідки № 3-11-22/1 від 05.12.2022 року позивач поніс витрати на правничу допомогу адвоката за договором про надання правової допомоги № 3-11-22 від 08 листопада 2022 року у розмірі 5000,00 грн /а.с.16-24/. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, суд враховуючи вимоги п.1-3 ч.4 ст.137 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості,дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката загальною сумою 5000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, обсягом наданої роботи та часом її виконання. За таких підстав, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 992,40 грн., та витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved