Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, за участю заінтересованої особи - Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства. Ухвалою від 26.01.2023 року провадження по даній цивільній справі відкрито, справу призначено до судового розгляду по суті. На обґрунтування вимог заявник зазначила, що з 2016 року по березень 2022 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Під час фактичних шлюбних відносин [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Актовий запис про народження дитини, був вчинений з її слів у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту батьківства потрібно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини справи викладені в заяві та просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Крім того, представник заінтересованої особи просила зобов`язати Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини та вказати, яке прізвище та по батькові присвоїти дитині, а також повністю вказати дані про батька дитини, так як ці дані містить актовий запис про народження і вони підлягають обов`язковому заповненню при внесенні змін до актового запису. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявник є його невісткою. [PERSON] був його молодшим братом , який проживав з [PERSON] понад три роки. [PERSON] визнавав себе батьком дитини та казав, що [PERSON] його донька. В квітні 2022 року його брат загинув в с. Олександрівка Херсонської області, захищаючи країну. Їхні батьки теж визнають дитину брата. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON] і перебуває з нею в дружніх відносинах. [PERSON] , [PERSON] та їх донечка [PERSON] проживали навпроти неї. [PERSON] визнавав себе батьком дитини, виховував та піклувався про неї. Його батьки також визнають дитину та всіляко допомагають їй. [PERSON] загинув на війні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, допитавши свідків, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.01.2020 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька вбачається, що відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] помер в с. Олександрівка Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 03.05.2022 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З довідки № 1836 виданої 20.12.2022 року виконавчим комітетом Балтської міської ради Одеської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на день його смерті постійно проживали разом в [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ч. 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Ч. 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] по день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від якого у них народилась донька [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав дитину своєю донькою, піклувався про неї та брав участь у її вихованні, що підтверджується показами свідків [PERSON] і [PERSON] , та копіями документів, які містяться у справі. За таких обставин заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved