Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Комунальне підприємство теплових мереж "Яготинтепломережа" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за сплату послуг з теплопостачання. Позов обґрунтовано тим, що 01.10.2017 року між теплопостачальною організацією КПТМ «Яготинтепломережа», (надалі заявник) та споживачем [PERSON] було укладено Типовий договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги терміном на 3 роки, на борг в сумі 13644, 53 грн. Отже боржник зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а заявник має право вимагати від боржника виконання обов`язку щодо сплати наданих послуг. Боржником сплачено в рахунок погашення заборгованості лише 800,00 грн. Станом на дату подання позовної заяви до суду боржником, в порушення наведених норм зазначених кодексів та умов договору реструктуризації, не проведена оплата в сумі 12844, 53 грн. На неодноразові усні та письмові попередження боржник не реагує. У листопаді 2020 року позивач звертався до Яготинського районного суду з заявою про видачу судового наказу, ухвалою від 22.03.2021 року судовий наказ щодо стягнення із відповідача боргу за комунальні послуги скасовано. Враховуючи вищевикладене просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 12844, 53 грн. та 3% річних в сумі 748,73 грн., інфляційних витрат в сумі - 1672,94 грн. та витрати з оплати судового збору в сумі 2270,00 грн. Із зазначених вище підстав позивач звернувся до суду із даною позовною заявою до відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити борг. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 року обрано головуючого суддю Литвин Л. І.. Ухвалою суду від 28.04.2021 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, яку направлено судом на зареєстровану адресу проживання відповідача. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 121 від 27.09.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді [PERSON] , згідно рішення Вищої ради правосуддя, зроблено повторний розподіл справи та призначено головуючого суддю Кисіль О. А.. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.10.2021 року дану справу було прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового розгляду. Ухвалою судді від 10.06.2022 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Відповідач відзив на позов не надав, попри те, що судом виконано вимоги процесуального закону в частині надсилання на адресу проживання відповідача судової кореспонденції. Представник позивача на адресу суду направив письмові доповнення та роз`яснення по суті справи з котрих вбачається, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Щодо ствердження боржника, що договір від 09 серпня 2006 року був укладений на 1 рік є безпідставними. В п.6.1 даного договору вказано : «Якщо за місяць до закінчення дії Договору жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення, він продовжується на наступний рік.». Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Посилання боржника на те, що підпис в даному договорі вчинений не ним, а іншою особою є необгрунтованим, так, як згідно із ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В свою чергу боржник, визнаючи суму боргу, 01.10.2017 року підписав Типовий договір реструктуризації заборгованості, копія якого є в справі. Пунктом 5 ч. 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначений правовий висновок викладено, у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі № 6-2951 цс15, у постанові Великої Палати ВС від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц) постановах Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17. постанові Касаційного ГС від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19. Суто практично помилки в договорах можна розділити на дві категорії: технічні та правові. Якщо говорити про технічні помилки, то такими є: описки, помилки в назвах підприємств, ідентифікаційних кодах, адресах, банківських реквізитах, місцях укладення правочину, площах, об`ємах, обсягах величин тощо. Зазвичай допущення технічної помилки, описки у договорі або в будь-яких додаткових угодах, додатках до нього не є підставою для невиконання своїх зобов`язань за договором. На практиці такі ситуації вирішуються шляхом виправлень та внесення змін за взаємною згодою. Наприклад, Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі 747/839/18. зроблено висновок про те, що порушення, які допушені в оформленні квитанцій та договорів, не можуть бути підставою для відмови у стягненні, а свідчать лише про наявність недоліків в оформленні документів, при цьому такі недоліки є формальними. Крім того, наявність таких помилок не є підставою для визнання договору недійсним, що було неодноразово зазначено Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.03.2018 у справі № 302/27/17. З огляду на викладене просив суд врахувати вказані обставини при прийнятті рішення та розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином заяв та клопотань на направив. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2019 року № 1182 зі змінами. Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються теплопостачальною організацією КПТМ «Яготинтепломережа». Відповідач [PERSON] споживає послуги за вказаною адресою, про що з позивачем уклав Договір №2339 від 09.08.2006 року про надання населенню послуг з опалення та водонагрівання, предметом якого є надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Даний договір не може бути розірваний до повної ліквідації споживачем заборгованості за отриимані послуги по опаленню та гарячому водопостачанню (а.с. 7). Комунальне підприємство «Яготинтепломережа» (а.с.8) є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання населенню послуг з водо, теплопостачання та відведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №197, загальна площа квартири складає 46, 2 кв.м. Відповідач протягом трьох років не виконував умови вищевказаного Договору та утворив заборгованість у сумі 13644,53 грн. в зв`язку з чим теплопостачальною організацією КПТМ «Яготинтепломережа» було зроблено реструктуризацію заборгованості та складено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01.10.2017 року. (а.с.6) відповідно до якого [PERSON] повинен щомісячно сплачувати поточний платіж у сумі 380 грн. та зобов`язався своєчасно погашати борг за житлово-комунальні послуги до 5 числа кожного місяця. У разі несвоєчасного внесення плати за Договором нараховується пеня, 3% річних, інфляційні витрати, за кожен день прострочення. Договір набирає чинності 01.10.2017 року та діє до 01.09.2020 року. У разі коли доходу громадянина, який уклав дговір про реструктуризацію заборгованості, не вистачає для повного погашення боргу, строк дії договору прождовжується за його письмовою заявою та взаємною згодою сторін, до повного погашення. Дія договору може бути припинена згідно із законодавством. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач [PERSON] , як споживач зобов`язана оплатити спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Як зазначалось вище, матеріалами справи встановлено, що 09.08.2006 року між КПТМ «Яготинтепломережа» та [PERSON] було укладено Договір № 2339 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 1 Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві - наймачеві (власнику) квартири та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою [ADDRESS] , послуги з опалення та гарячого водопостачання, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені Договором. Оскільки відповідач не виконував умови Договору, виникла заборгованість тому між КПТМ «Яготинтепломережа» та [PERSON] було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01.10.2017 року. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач, зобов`язаний вносити плату за надані послуги до 5 числа кожного місяця. Пунктом 1. «Відповідальність сторін» Договору встановлено, що у разі несвоєчасного внесення плати за Договором нараховується пеня, 3% річних, інфляційні витрати, за кожний день прострочення, але не менше ніж 100 відсотків загальної суми боргу. Пунктом 1 «Інші умови» Договору, Сторони погодили строк позовної давності за даним Договором 3 01.10.2017 року по 01.09.2020 року. Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц. Отже, згідно із розрахунком інфляційних витрат заборгованості [PERSON] з січня 2018 року по березень 2021 року складає 1672,94 грн., (а.с.9-10), згідно розрахунку відсотків за прострочення платежу сума складає 748,73 грн.(а.с.11-12), згідно розрахунку заборгованості загальна сума станом на 21.04.2021 року становить -12844, 53 грн. (а.с.13). У листопаді 2020 року позивач звертався до Яготинського районного суду з заявою про видачу судового наказу, ухвалою від 22.03.2021 року судовий наказ щодо стягнення із відповідача боргу за комунальні послуги скасовано (а.с.14). Таким чином правильність розрахунків позивача за заявленою до стягнення сумою боргу відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано. Доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг відповідачем суду не представлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved