Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала до 18.12.2009 року з відповідачем у шлюбі, від якого мають на даний час неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 350 гривень щомісячно. 08 жовтня 2014 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області збільшено розмір аліментів до 500 гривень щомісячно та стягнуто з відповідача додаткові витрати на неповнолітню дитину в розмірі 750 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 18 жовтня 2018 року збільшено розмір аліментів до 2000 гривень щомісячно та стягнуто з відповідача кошти на відшкодування додаткових витрат на дитину в сумі 3402 грн, постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2019 року додатково стягнуто з відповідача 2424 грн. на відшкодування додаткових витрат. Позивач вказує, що донька хронічно хворіє, зокрема хронічним тонзилітом, фарингітом, розладами шлунково-кишкового тракту, жовчовивідних шляхів, ВСД, дерматологічними хворобами шкіри голови, хворобами щитовидної залози, у зв`язку з чим потребує значних коштів на обстеження та лікування. На придбання ліків нею витрачено 26708,89 грн, на аналізи, процедури, масажі, прийом лікарів - 18783,26 грн. У позовній заяві позивач зазначає, що нею понесені витрати на оздоровлення дитини в м.Затока, Одеської області на базі відпочинку «Рось» з 12.07.2019 року по 25.07.2019 року та з 17.07.2021 року по 26.07.2021 року, що коштувало 10234,18 грн та 7695 грн відповідно. Окрім того, оскільки дитина часто хворіє хворобами горла та з`явились проблеми з щитовидною залозою вона оздоровлювала дитину у м.Солотвино в солоних басейнах та сольових кімнатах з 03.08.2022 року по 07.08.2022 року, що коштувало 4950 грн. Зазначає, що дитині проведено лікування у стоматолога та ортодонта стоматології «Голівуд». Загальна вартість лікування склала 8425 грн. [PERSON] з 5 років відвідує гурток танців, витрати на що згідно довідки становлять 5370 грн. Витрати на заняття дитини в музичній школі склали 3420 грн. Просить також стягнути з відповідача частину витрат на навчання у Рівненській українській гімназії, де сплачуються добровільні внески в сумі 150 грн на місяць, що становлять 3900 грн. Окрім того, дитина додатково вивчає англійську мову в клубі English school , витрати на що склали за вересень 880 грн. Загалом сума витрат, пов`язаних з лікуванням, оздоровленням, навчанням та покращенням здібностей дитини, фізичного духовного та морального розвитку склали 90366,33 грн, тобто половина з них складає 45183,16 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 листопада 2022 року в приміщенні Рівненського міського суду (м.Рівне, вул.Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позові, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 45183,16 грн., що становить половину понесених нею витрат за період з 2019 року по 08 вересня 2022 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти стягнення з нього додаткових витрат на утримання доньки, що понесені позивачем. Вказав, що на даний час він перебуває в шлюбі із [PERSON] . У дружини наявна дитина від попереднього шлюбу - [PERSON] , 2007 року народження, батько якого позбавлений батьківських прав та не утримує сина. Позивачем розпочато процедуру всиновлення. Зазначив, що дружину він також утримує. Вказує, що його заробітна плата є незначною, коштів не вистачає навіть на найнеобхідніше. Окрім того, він має боргові зобов`язання перед АТ «ОТП Банк», за розподіл (доставку) природного газу та за спожитий природний газ близько 13000 гривень. Відповідач зазначив, що жодні витрати з ним не узгоджувались. Просить, врахувавши його скрутне матеріальне становище, відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 12 листопада 2007 року. Рішенням Рівненського міського суду від 23 листопада 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 350 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 12 вересня 2014 року до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 750 грн. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2018 року збільшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Рівненського міського суду від 08.10.2014 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 3402 грн. - відшкодування понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2019 рокуапеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2018 року в частині відмови у стягненні додаткових витрат в сумі 2424,00 грн. скасовано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 2424,00 грн. на відшкодування понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . В решті рішення залишено без зміни. З матеріалів справи вбачається, що донька сторін часто хворіє, що підтверджується, зокрема, консультаційним висновком спеціаліста № 76119 від 19.12.2019 року, №73044 від 03.12.2019 року, №19725 від 04.07.2022 року та №20173 від 06.07.2022 року, №213349 від 06.09.2022 року «Рівненська обласна дитяча лікарня», копіями виписок з медичної картки [PERSON] , записами у медичній картці [PERSON] , оригінали яких досліджено в судовому засіданні. Позивач [PERSON] понесла додаткові витрати пов`язані з лікуванням доньки. Зокрема, за вказаний період на придбання ліків, як зазначає позивач, нею було витрачено 26708,89 гривень, на здачу аналізів, прийом лікарів, точковий масаж - 18783,26 грн. Проте із даної суми слід вирахувати 1537 грн. 56 коп., оскільки призначенням платежу у квитанціях на понесення даних витрат вказано «Благодійні внески», що не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Відповідно до копії довідки лікаря [PERSON] кабінету естетичної стоматології «Голівуд» [PERSON] 21.12.2021 року встановлено діагноз: ІІ клас Енгля, скелетна форма, А підклас, Мезіальний зсув бокової групи зубів верхньої щелепи зліва на 0,5 мм/см Вестибулярне положення 23 зуба. Рекомендовано лікування за допомогою знімного ортодонтичного апарату з гвинтом для дисталізації та похилою площиною, вартість якого 3500 гривень. Даний апарат було придбано позивачем, про що свідчить копія квитанції від 21.02.2022 року. Окрім того 12.07.2022 року [PERSON] в ході ортопедичного лікування було рекомендовано та проводилась зміна конструкції знімного апарату, вартість якої становить 600 гривень. Дані послуги було оплачено, про що свідчить копія квитанції ФОП [PERSON] від 12.07.2022 року та копія довідки. Дані витрати суд відносить до додаткових витрат на утримання дитини, що в порядку ст.. 185 СК України підлягають до стягнення в розмірі 1/2 частини цих витрат з відповідача на користь позивача. Квитанція від 27.08.2022 року ФОП [PERSON] про оплату 250 грн. за корекцію активацію ортоапарату в розмірі 250 грн. не враховується судом при розрахунку суми стягнення, оскільки вона не містить відомостей про те, ким сплачені дані кошти, за чиє лікування. Водночас, позивач також просить стягнути витрати на лікування карієсу та пломбування зубів [PERSON] , проте дані витрати не є додатковими, в розумінні ст. 185 СК України, та повинні покриватись сплачуваними відповідачем аліментами, а тому вимогип в цій частині до задоволення не підлягають. Відповідно до довідки від 25.05.2022 року, що видана [PERSON] , [PERSON] відвідувала школу сучасної хореографії Start Point Dance School у період з 01.11.2019 року по 30.11.2021 року, її мамою [PERSON] сплачено 5370 грн. за освітні послуги. Відповідно до довідки №120 від 24.05.2022 року, що видана директором Рівненської дитячої музичної школи №1 імені М.В. Лисенка [PERSON] , учениця третього класу, навчається у Рівненській дитячій музичній школі №1 імені М.В. Лисенка (клас бандури). Проплата за навчання здійснена за період з вересня 2019 року по травень 2022 року включно в сумі 3420 грн. Відповідно до довідки від 07.09.2022 року ФОП [PERSON] [PERSON] вивчає англійську мову в «English school». За вересень 2022 року [PERSON] внесено оплату в розмірі 880 грн. Відповідно до записів в медичній карті [PERSON] лікарем рефлексотерапевтом 26.06.2019 року встановлено діагноз ВСД по змішаному типу, хронічний тонзиліт, стан ремісії. Рекомендовано, серед іншого, санаторно-курортне лікування (Одеса, ПБ Криму). Як вбачається із копії зворотнього талону до путівки, що видана ФОП « [PERSON] » б/в «Рось» [PERSON] прибула на базу відпочинку 12.07.2019 року по 26.07.2019 року. Відповідно до копії квитанції від 12.07.2019 року за путівку на відпочинок та харчування в касу підприємства б/в «Рось» ФОП [PERSON] сплачено 10080 грн. Копією посадочного документу № 000В3FB7-8F61-AB16-0001 в напрямку Рівне - Одеса-головна на 11.07.2019 року на ім`я [PERSON] стверджується понесення витрат в розмірі 154,18 грн. на проїзд дитини до місця оздоровлення. Зазначені витрати є додатковими, в розумінні ст.. 185 СК України, а отже їх частину слід стягнути з відповідача на користь позивача. Разом із тим, на думку суду, не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат, що полягали у оздоровленні дитини на базі відпочинку «Рось» у період з 17.07.2021 року по 26.07.2021 року в розмірі 7695 грн. та оздоровлення в м.Солотвино у серпні 2022 року в розмірі 4950 грн, оскільки позивачем не надано доказів на доведення їх необхідності, зокрема медичних документів, що підтверджують наявність хронічної хвороби у дитини та містять чітку рекомендацію лікаря щодо проведення лікування та оздоровлення саме в даних умовах. Потреба у додаткових витратах повинна підтверджуватись письмовими доказами: чеками, квитанціями, актами виконаних робіт, рекомендаціями чи діагнозами, проте позивачем таких письмових доказів на підтвердження необхідності оздоровлення дитини на базі відпочинку «Рось» та в м. Солотвино суду не надано. Окрім того, як встановлено судом із копії договору від 02.08.2022 року із туристичною агенцією «Експрес Тур» позивачем [PERSON] було укладено договір про надання туристичних послуг, отже поїздка позивача із дитиною у м.Солотвино мала туристичне, а не лікувальне призначення. Також не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь витрат, що понесені нею на сплату благодійних внесків у Рівненській українській гімназії в розмірі 3900 гривень, що підтверджується копіями квитанцій, оскільки даний навчальний заклад є комунальним закладом загальної середньої освіти, навчання у якому здійснюється на безоплатній основі, а сплата благодійних внесків на користь закладу є правом позивача, витрати на що є звичайними побутовими витратами та охоплюються стягнутими з відповідача аліментами. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 26 березня 2018 року справа №487/3431/15-ц, від 17 травня 2018 справа № 643/11742/16-ц та від 26 вересня 2018 року справа №761/6933/17. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Суд зазначає, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2018 року укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ».Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] .. Як стверджується довідкою №ВР000000012 від 22.11.2022 року [PERSON] працює у ТОВ «Вармхаус Груп» з 24.12.21 року. Його дохід за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року склав 42402,06 грн., сума до виплати 34133,66 грн. Покликання відповідача [PERSON] на його скрутне матеріальне становище, наявність боргів та наявність на його утриманні дружини та її сина не заслуговують на увагу суду, оскільки доказів того, що дружина [PERSON] є непрацездатною, що тягне за собою обов`язок відповідача її утримувати суду не подано. Син дружини відповідача [PERSON] [PERSON] не є сином відповідача, якого він зобов`язаний утримувати в силу закону. Добровільне надання коштів на його утримання не може відбуватись на шкоду правам та інтересам доньки відповідача [PERSON] - [PERSON] на матеріальне утримання від батька. Окрім того, нормами ч. 2 ст. 141 СК визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку про часткове задоволення позову на суму 33979,39 гривень, що становить половину від витрат понесених позивачем та підтверджених доказами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення додаткових витрат на дитину, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial