Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Губар А.Л. звернувся до суду 21.01.2022 з позовом, уточнивши його 23.08.2022, в якому просить суд стягнути з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 71\~602,67 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 21.07.2021 близько 09-00 год по пл. 30-річчя Перемоги у м. Кривому Розі водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у хворобливому стані, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, внаслідок чого відбувся наїзд на припаркований автомобіль Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого на дату ДТП була [PERSON] , що знаходився у цей час на облаштованому паркувальному майданчику біля ТРЦ «Сонячна галерея». Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021 у справі №214/7084/21 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо водія [PERSON] закрито. На дату настання ДТП автомобіль Mercedes Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , перебував у власності [PERSON] та цивільно-правова відповідальність водія даного транспортного засобу була застрахована у ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до полісу №201428849, дійсного до 17.10.2021. [PERSON] 17.12.2021 звернулася до відповідача з письмовою заявою про виплату їй оціненої шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП, однак на дату звернення до суду, відповідачем страхове відшкодування не виплачено, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися з даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 21.01.2022 матеріали позову передано в провадження судді Хомініч С.В., яка ухвалою від 14.06.2022 відкрила провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Відповідно до Розпорядження №575 від 25.07.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку із перебуванням судді Хомініч С.В. у декретній відпустці. На підставі протоколу від 25.07.2022 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденка С.І., який ухвалою від 26.07.2022 прийняв справу до свого провадження. На виконання ухвали від 14.06.2022 в частині витребування доказів представником відповідача 22.07.2022 подано заяву, в якій повідомила, що через дистанційну роботу структурних підрозділів ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надати витребувані копії документів неможливо. Також, у заяві представником відповідача повідомлено, що за полісом №201428849 страхувальником є [PERSON] , страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого 130\~000,00 грн, страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого 260\~000,00 грн, термін дії поліса з 18.10.2020 до 17.10.2021 включно, розмір франшизи 2\~600,00 грн. Розмір оціненої шкоди, заподіяної майну [PERSON] внаслідок ДТП, що сталася 21.07.2021, а саме вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 17\~602,67 грн, включно з ПДВ. Представником позивача 23.08.2022 подано заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою суду від 23.08.2022 позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди залишено без розгляду, прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зменшення позовних вимог. Представником відповідача 22.09.2022 подано відзив на позовну заяву, де вона просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Заперечення представник обґрунтовує тим, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021 провадження по справі №214/7084/21 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. За результатами проведеного розслідування, на підставі наявних документів, у зв`язку із ненастанням цивільно-правової відповідальності власника Mercedes Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачці, про що її було повідомлено листом. Ухвалою суду від 04.10.2022 [PERSON] виключено зі складу третіх осіб у зв`язку з його смертю. Представником позивача 18.10.2022 подано клопотання про долучення додаткових доказів та витребування з архіву суду справу №214/7084/21, для огляду у судовому засіданні. Представником відповідача 31.10.2022 надано письмові заперечення, в яких вона зазначає, що у постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021 встановлено, що доводи потерпілої особи щодо винуватості [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знаходять свого підтвердження, оскільки останній очевидно, поза розумним сумнівом, перебував у непритомному стані та несвідомо здійснював керування транспортним засобом. Він не міг передбачити таку подію або, якщо і передбачив, не міг її відвернути, що є проявом непереборної сили та звільняє особу, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, від обов`язку з відшкодування завданої шкоди, а тому цивільно-правова відповідальність [PERSON] не настала, отже не настав і обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування позивачу. У судовому засіванні представник позивачки зміст позову підтримав у повному обсязі, обставини, викладені у ньому підтвердив, просив вимоги [PERSON] задовольнити. У подальшому представники позивачки надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. На виконання ухвали від 14.06.2022 в частині витребування доказів від ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 21.12.2022 надано копію полісу №201428849. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення учасників засідання, подання представником відповідача відзиву та письмових заперечень, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представників сторін, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що 21.07.2021 о 09 год. 23 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Mercedes Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , на паркувальному майданчику ТРК «Сонячна Галерея», що знаходиться за адресою: пл. 30-ти річчя Перемоги, буд. 1 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, перебуваючи за кермом в хворобливому стані, не обрав безпечної швидкості руху та допустив, втративши контроль над керуванням, наїзд на пішохода [PERSON] та по інерції продовжив рух, допустивши наїзд на припаркований автомобіль марки Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та, продовжуючи неконтрольований рух допустив наїзд на скляну вітрину ТРК «Сонячна Галерея». Внаслідок ДТП транспортні засоби та скляна вітрина ТРК «Сонячна Галерея» отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, крім того, [PERSON] та [PERSON] були травмовані. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2021, яка набрала законної сили 13.12.2021, провадження по справі №214/7084/21 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу марки Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення ст. 1187 ЦК України є спеціальними відносно ст. 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою суду від 14.07.2022 витребувані докази, зокрема належним чином засвідчена копія полісу, яким посвідчується укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власника (володільця) автомобіля Mercedes-Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , який був чинним станом на 21.07.2021, на що представником відповідача надано відповідь про неможливість виконання ухвали суду у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та дистанційною роботою структурних підрозділів ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Після цього, представником відповідача 21.12.2022 надано суду копію полісу №201428849 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між страховиком ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та страхувальником [PERSON] зі строком дії з 00-00 год. 18.10.2020 по 17.10.2021 включно. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260\~000,00 грн на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну 130\~000,00 грн, розмір франшизи 2\~600,00 грн. Забезпечений транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 411, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, [NUMBER] . Таким чином, оскільки, водій транспортного засобу Mercedes Benz 411 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , є особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, а саме використання транспортних засобів та його цивільно-правова відповідальність на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», то обов`язок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, покладається на відповідача, як на страховика, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон №1961-IV). Відповідно до ст. 3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У статті 5 Закону №1961-IV визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону №1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину або правопорушення, наприклад, у разі закриття провадження за правилами КПК або КУпАП України, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України. За клопотанням представника позивача з архіву суду витребувано справу №214/7084/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дослідженням якої встановлено, що при винесенні постанови, суд вислухав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілих, дослідив письмові докази, наявні в матеріалах справи, надані сторонами відеозаписи, та прийшов до висновку, що в дорожній обстановці, що склалася, водій [PERSON] не допускав будь-яких порушень п.п. 2.3«б» , 2.9«б», 12.1 ПДР України, які б свідчили про його винуватість у виникненні ДТП, що свідчить про відсутність в діянні [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому доводи потерпілої [PERSON] щодо винуватості [PERSON] не знайшли свого підтвердження, оскільки останній очевидно, поза розумним сумнівом, перебував у непритомному стані та несвідомо здійснював керування транспортним засобом. В розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2012, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено судом постанову. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди, завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди; подія, яка не повинна бути причинно пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки. Крім того, непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю, у зв`язку з чим сама по собі відсутність технічної можливості уникнути наїзду вказаним ознакам не відповідає, оскільки причинно пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки та особливостями його експлуатації. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди. Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 05.06.2019 у справі №466/4412/15-ц (провадження №61-37654св18); від 15.08.2019 у справі №756/16649/13-ц (провадження №61-26702св18); від 02.10.2019 у справі №447/2438/16-ц (провадження №61-26195св18); від 11.12.2019 у справі №601/1304/15-ц (провадження №61-33216св18); від 01.07.2020 у справі №554/858/19 (провадження №61-6775св20) від 07.10.2020 у справі №285/4223/17 (провадження №61-39056св18); від 24.11.2021 у справі №342/709/20 (провадження №61-11129св21). Таким чином, посилання представника відповідача про відсутність правових підстав для визнання випадку страховим та здійснення виплати страхового відшкодування, через відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дії непереборної сили, якою є непритомний стан [PERSON] під час керування транспортним засобом, є необґрунтованими. Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Судом встановлено, що жодних надзвичайних зовнішній подій у момент наїзду [PERSON] на транспортний засіб, належний позивачці, не було. За змістом ст. ст. 9, 22, 28, 31, 35, 36 Закону №1961-ІV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах, крім іншого, покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну потерпілого, яка визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Закон №1961-ІV надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного, оскільки згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд та не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) зазначено, що «право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17 (провадження № 12-104гс18)). [PERSON] звернулася 16.12.2021 до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, за шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП, у межах страхової суми, зазначеної у полісі №201428849. Представником позивача відповідачеві направлено адвокатський запит щодо надання копії полісу, експертного висновку про вартість відновлювального ремонту/розміру майнової шкоди, завданої майну [PERSON] вказаною дорожньо-транспортною пригодою, повідомити розмір оціненої шкоди, на що отримав відповідь від 26.01.2022 про неможливість надання копії полісу, оскільки представник не є стороною за зазначеним полісом. Крім того, відповідачем повідомлено, що страховиком не проводилася оцінка щодо визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] . У заяві представника відповідача від 22.07.2022 суду повідомлено, що розмір оціненої шкоди, заподіяної майну [PERSON] внаслідок ДТП, що сталася 21.07.2021, а саме вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 17\~602,67 грн, включно з ПДВ. Однак надати витребувані судом документи відсутня можливість через дистанційну роботу структурних підрозділів ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУАННЯ». За замовленням представника позивача [PERSON] судовим експертом Чивчишем О.П. проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта №Д27/02/22 від 28.02.2022, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.07.2021, складає 71\~602,67 грн. Статтею 29 Закону №1961-IV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.07.2021, власнику транспортного засобу марки Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , завдана шкода у розмірі 71\~602,67 грн, та відповідач ПрАТ «СК\~«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»\~не виплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування після її звернення, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем первісно заявлено вимоги майнового характеру до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на суму 75\~000,00 грн, до [PERSON] на суму 30\~000,00 грн та сплачено судовий збір у розмірі 1\~050,00 грн. При цьому, вимоги позивача до [PERSON] за заявою представника позивача залишені судом без розгляду, та вимоги до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» зменшено до суми 71\~602,67 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за вимогу майнового характеру до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за ставками 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що діяли станом на 21.01.2022 дату звернення до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved