Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до ТзОВ «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву, мотивує тим, 18.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №7014, про стягнення з неї в користь ТзОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 25050 грн. Вважає, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, не витребував належного розрахунку заборгованості, а тому порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7014 від 18.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким запропоновано стягнути на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №Ф-1/0864308-31\~від 01.10.2008\~року в розмірі 25050грн. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та зменшення розміру судових витрат на правову допомогу. Від третіх осіб на адресу суду письмових пояснень не надходило. Ухвалою суду від 19 січня 2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Ухвалою суду від 19 січня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача також до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Щодо витрат на правову допомогу просить зменшити їх розмір у зв`язку з не співмірністю. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №7014, яким запропоновано у безспірному порядку стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінпром Маркет»заборгованість за кредитним договором №Ф1-08/64308-31 від 01.10.2008 року за період з 11.06.2018 року по 18.08.2020 року в розмірі 25050 грн., що складається з заборгованості\~за тілом\~кредиту в\~сумі 25000\~грн.,\~плати за\~вчинення виконавчого\~напису \~50\~грн.(а.с. 13). Виконавче провадження №68402748, відкрите на підставі оспорюваного виконавчого напису перебуває на виконанні у Першому ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 14). Із свідоцтв про розірвання шлюбу, про зміну імені, про шлюб вбачається, що [PERSON] , на даний час, є [PERSON] (а.с. 9-12). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»), під час якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Разом з тим, судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Таким чином, для вчинення виконавчого напису нотаріуса стягувачу необхідно було надати оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У спірних правовідносинах судом встановлено, що позивач не погоджується з сумою заборгованості, яка виникла за неналежне виконання умов кредитного договору №Ф1-08/64308-31 від 01.10.2008 року, при цьому, відповідачем взагалі не надано розрахунок заборгованості, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, що викликає сумнів у підставності суми у ньому зазначеної. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису у боржника [PERSON] ( [PERSON] ) не була підтверджена належними доказами наявність безспірної заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для його вчинення . Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Разом з тим, на підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач визнав позовні вимоги позивача повністю та у зв`язку з тим, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь позивача та повернути йому з державного бюджету сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн., згідно квитанції код 4449-2051-8743-1845 від 12.01.2023 року. Також, судом встановлено, що 23.12.2021 року позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Преміум Сервіс» відповідно до умов якого адвокати зобов`язуються надати послуги клієнту за винагороду. Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 12.01.2023 року розмір понесених [PERSON] витрат становить 10000 грн. (а.с. 15-17, 64). У акті здачі-приймання виконаних робіт від 12.01.2023 року, які саме роботи виконав адвокат Шевчук В.В: складання заяви про забезпечення позову 5000 грн., складання позовної заяви 5000 грн. (а.с. 15). Однак, на думку суду, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 5000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. При цьому, суд враховує принцип співмірності\~витрат на\~правничу допомогу\~адвокатата визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом Шевчуком В.В. документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи, а також враховує те, що представником відповідача була подана вмотивована заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: approved