Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Горондівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Позов мотивує тим, що на обліку служби у справах дітей Чопської міської ради перебуває [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , як такий, що опинився в складних обставинах та систематично залишає місце свого проживання. Хлопець проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , 1983 року народження, гр. [PERSON] , 1939 року народження, (бабуся), [PERSON] , 2007 року народження, (сестра) та [PERSON] , 2015 року народження. (сестра). Протягом тривалого періоду, службу у справах дітей неодноразово інформували про доставлення [PERSON] з вулиці додому та до Притулку для дітей Закарпатської області, у зв`язку з тим, що хлопець, маючи імпульсивний характер та незбориме прагнення до змін місць, переїздів, бродяжного способу життя втікає з дому. Дані випадки набули систематичний характер. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00025147893 від 08.01.2020 року, відомості про дитину [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ст. 133 СКУ. Батьком дитини являється [PERSON] , [INFO] , мати дитини [PERSON] , 1983 року народження. Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2016 року № 308/14318/15-ц шлюб, зареєстрований 01.05.2004 року у виконавчому комітеті Червонівської сільської ради Ужгородського району за актовим записом №2 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Службою у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради проведена робота щодо перевірки фактів ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] . Службою у справах дітей Чопської міської ради були здійснені неодноразові візити до сім`ї [PERSON] , перевірки умов проживання за адресою [ADDRESS] , про що складено відповідний акт від 07.07.2022 року. Відповідно до листа від 07.07.2022 року № 8880/106/25-1-2022 Ужгородського РВП ВП ГУНП в Закарпатській області 07 липня 2022 року каретою швидкої допомоги №103, за викликом № 2416 до КНП «УМДКЛ» за адресою м. Ужгород, вул. Бращайків, буд. 6, був доставлений неповнолітній [PERSON] , [INFO] , мешк. [ADDRESS] , який неодноразово працівниками поліції передавався матері, гр. [PERSON] за місцем проживання. Поліцією телефонним дзвінком за номером [NUMBER] мати неповнолітнього, [PERSON] , була повідомлена про місце перебування сина, однак категорично відмовилася приїхати до дитини, а також не була зацікавлена обставинами події, його знаходження в дитячій лікарні. З громадянкою [PERSON] було проведено роз`яснювальну профілактичну роботу стосовно неналежного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, в результаті чого вирішується питання щодо її притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог, передбачених ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що 13 липня 2022 року Комісією з питань захисту прав дітей Чопської міської ради прийнято рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього сина, [PERSON] та влаштування останнього до відповідного закладу. Батьки дитини не з`явилася на засідання Комісії хоча була належним чином повідомлена про дату та час проведення засідання, а також не надала письмової відповіді про поважні причини неявки на даного засідання Посилаючись на викладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 14.07.2022 року та до досягнення ним повноліття. Представник позивача не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься її заява, відповідно до якої вона просить розглянути справу у її відсутності та задоволити позов. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, про прични неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи заперечень не подавав. Відповідач [PERSON] також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просила проводити розгляд справи без її участі зазначивши, що позовні вимоги визнає. Представник виконавчого комітету Горондівської сільської ради у судове засідання не з`явився та в матеріалах справи міститься клопотання начальника Служби у справах дітей Горондівської сільської ради, відповідно до якої вона просить розглянути справу без їх участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2016 року розірвано. Також ухвалено дітей, в тому числі і [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного виконавчим комітетом Червонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №03-15/1813 від 05.08.2022 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Більше того, відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №109-04/02 від 08.02.2023 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Судом встановлено, що відповідачі вихованням дитини не займаються, не виявляють інтересу до його життя, останній систематично залишає місце свого проживання, неодноразові перевірки та візити Служби у справах дітей Чопської міської ради до сім`ї [PERSON] належного результату не дали. Таким чином, суд вважає, що з боку відповідачів мала місце винна поведінка, яка проявилась у свідомому ухиленні ними від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їхнього неповнолітнього сина, а тому з урахуванням наданих Висновків про доцільність позбавлення батьківських прав №03-15/1813 від 05.08.2022 та №109-04/02 від 08.02.2023, суд приходить до переконання, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 14.07.2022 року та до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язана нести витрати на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, такий підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved