Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з відповідача 935,32 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу; стягнути з відповідача 33,07 грн. інфляційних збитків, 3% річних в розмірі 9,78 грн. та судовий збір в суму 2481 грн. В обґрунтування позову вказано, що постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2017 № 814 Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ» (далі - АТ «Сумигаз», Заявник, Оператор ГРМ), (код ЄДРПОУ 03352432) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та с. Мойка Краснокутського р. Харківської обл. Відповідно до гл. 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Відповідно до вимог глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. За адресою [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 31.10.2022 в розмірі 935,32 грн. Згідно з положеннями пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі-Типовий договір), договір розподілу природного газу є публічним і є договором приєднання та укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, на невизначений строк. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. При цьому статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що договори є двостороннім правочином. Статтею 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Пропозицією укласти договір відповідно ст. 641 ЦК України є, зокрема, документ (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істот умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронної підпису. У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, і дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Поняття та умови укладання договору приєднання викладені в ст. 634 Цивільної кодексу України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якої встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. На виконання вимог абз. 2 п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ АТ «Сумигаз» 23.12.2015 розмістило на своєму сайті sm.104.ua Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Сумщина» від 30.12.201 № 49. Фактом приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яки дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРІ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 д цього Договору; та/або сплата рахунка Оператора ГРМ; та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глав З розділу VI Кодексу ГРМ). Тобто, для встановлення договірних відносин щодо послуги з розподілу природного газу між Споживачем та Оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору, а достатньо наявності будь-якої із наведених вище обставин (або підписана споживачем заява-приєднання, або сплата рахунку або документальне підтвердження споживання природного газу) або їх сукупності. Аналогічної позиції дотримується і Сумський апеляційний суд у постанові від, 22.04.2021 у справі №581/102/21. З іншого боку, відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ у раз незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газ; споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Договір розподілу регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Факт приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу підтверджується наступним: заява про припинення розподілу природного газу від Споживача не надходила; відповідно до Розрахунку річної замовленої потужності Споживачем здійснюється споживання природного газу; 19.04.2016 співробітниками Оператора ГРМ здійснено контрольне зняття показань лічильника газу (що є документальним підтвердженням споживання природного газу); 05.07.2017 абонентом здійснена оплата за послугу з розподілу природного газу в розмірі 117,64 грн. відповідно до інформаційної довідки 299801364 від 16.02.2022 Споживач є власником житлового приміщення за вищевказаною адресою. Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 до Кодексу ГРМ були внесені зміни до глави 6 розділу VI наступного змісту: «Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу , визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2020 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по ЗО вересня 2020 року. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць». Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3039 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу: на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно - 0,76 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 0,912 грн. за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ); з 01.07.2020 - у розмірі 0,94 грн. за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ( що у свою чергу становить 1,032 за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2779 «Про встановлення тарне на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» з 01.01.2021 установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,28 грн. за її куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 1,536 грн. за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2766 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз»» з 01.01.2022 установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,34 грн. за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 1,608 грн. за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ). Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Згідно з даними по особовому рахунку боржника фактичне/планове споживання за попередній газовий рік (період з 01 жовтня 2018 року по ЗО вересня 2019 року) складає 33,19 куб. м. Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу:за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 складає - (33,19 х 0,912) : 12 = 2,52 гривні за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 складає - (33,19 х 1,032) : 12 = 2,85 гривні. Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2021 рік складає 314,00 куб. м. Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу: з 01.01.2021 складає - (314,00 х 1,536) : 12 = 40,19 гривні. Згідно з даними по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2022 рік складає 314,00 куб. м. Відповідно місячна вартість послуги з розподілу газу: з 01.01.2022 складає - (314,00 х 1,608) : 12 = 42,08 гривні. Боржник свого обов`язку щодо оплати заявникові послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.01.2020 по 31.10.2022 в розмірі: (2,52 х 6) + (2,85 х 6) + (40,19 х 12) + (42,08 х 10) = 935,32 гривень. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З урахуванням цього позивачем нараховано штрафні санкції: за період січень 2020 року - січень 2022 року інфляційні збитки - 33,07 грн; за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 3% річних - 9,78 гривні Розрахунок штрафних санкцій додано до позовної заяви. Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року провадження у справі відкрито і призначено підготовчий розгляд. 9 січня 2023 року 2019 року закінчено підготовчий розгляд і призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача Фромов В.В. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задоволити. Суду пояснив що відповідач є власником будинку [ADDRESS] . Скарг щодо якості наданих послуг від відповідача не надходило, заяви про припинення газопостачання також не надходило. Нараховують замовлену потужність на підставі нормативних документів, тому що відповідач не надавав показники лічильника. У випадку надання показників лічильника визначалася б замовлена потужність на наступний рік на підставі поданих показників по факту використаного газу. Даних про те чи використовує відповідач газ чи ні немає, але це не потрібно, тому що спожива повинен оплатити розрахункову потужність. Не має значення чи користується споживач газом чи ні, витрати на доставку повинні бути відшкодовані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду повідомлялася публікацією оголошення. Згідно розрахунку суми на яку збільшується борг внаслідок інфляційних процесів, сума за період з 03.2020 до 10.2022 становить 33,07 грн. Згідно розрахунку 3 % річних, за період з 21.01.2020 по 31.01.2022 сума річних склала 9,798 грн. (а.с.6-7). В довідці, яка додана до матеріалів справи вказано, що постановою НКРЕКП від 30.09.2015 … Так в березні 2016 року за адресою [ADDRESS] споживачу була надана квитанція на оплату спожитих послуг та два екземпляри належним чином оформлених заяв - приєднання з додатками, відповідно до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) на ім`я [PERSON] о/р 12003379013). Другий екземпляр заяви приєднання на їх адресу не надійшов але споживачем -31.07.2016 р. абонентом в телефонному режимі були передані показники лічильника газу в об`ємі 5,48 м.куб.19.042016 р. контролером газорозподільної системи за підписом споживача були зняті показники лічильника газу 57 м. куб. 05.07.2017 р. здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 117,64 грн. через відділення «Укрпошта», що в свою чергу являється фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Дану довідку підписав «Виконавець» - А.С. Дробонос (а.с.8). В інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… власником будинку [ADDRESS] вказана [PERSON] (а.с. 8-9). З розрахунку річної замовленої потужності вбачається, що в 2020 році замолена потужність становила 33,19 куб. м на рік, в 2021 році - 314 куб. м на рік, в 2022 році - 314 куб м. (а.с. 10). В газеті «Сумщина» № 49 за 30.12.2015 року опубліковано типовий договір на розподіл природного газу (а.с.14-15). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо оплати послуг з розподілу природного газу. При вирішенні спору суд виходить, з положень Цивільного кодексу України, на які посилається позивач. Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 641 ЦК України. в редакції що діяла на 1 січня 2016 року пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір повинна містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В частині 2 статті 644 ЦК України вказано: якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно Типового договору на розподіл природного газу: п. 1.3. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч.1,2 ст. 714 ЦПК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтується на тому, що позивачем не доведено належними, допустимими і достатніми доказами тієї обставини, що відповідач прийняла умови публічного договору та приєдналася до цього договору. Таке переконання склалося у зв`язку з тим, що до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження цієї обставини. Довідку за підписом «Виконавця» - А.С. Добронос, про начебто вчинення відповідачем дій, які є підтвердженням приєднання до договору, суд вважає неналежним і недопустимим доказом, оскільки до даної довідки не додано документів про оплату послуг - квитанції чи інших, доказів на підтвердження передачі абонентом показників лічильника. Крім цього, в даній довідці відсутні будь-які дані про її походження, зокрема не вказано ким і коли вона видана, для яких потреб, не вказано посаду особи, яка її підписала, в ній взагалі відсутні будь-які реквізити. З урахуванням того, що дану довідку подано позивачем, суд вважає що вона складена саме працівником позивача, що є додатковою підставою оцінювати критично дану довідку та не брати до уваги. Також у суду відсутні підстави вважати що відповідач приєдналася до умов публічного договору, оскільки в типовому договорі відсутні посилання на строк протягом якого має бути висловлена позиція іншої сторони щодо прийняття умов договору, підтвердження про приєднання відповідача до договору, яке вказане у типовому договорі, в матеріалах справи відсутнє, а з часу публікації цього договору і до моменту, коли відповідач начебто вчиняв дії, що свідчать про приєднання до договору, сплило більше 4 місяців, у зв`язку з чим суд не вважає що цей с трок може вважатися нормальним в контексті ст. 644 ЦК України. Крім цього до позовної заяви не додано жодного підтвердження, що відповідач отримала від позивача послуги, а відповідно повинна їх оплачувати, що передбачено ст. 714 ЦК України, на яку в позові послався і сам позивач. На переконання суду відповідач має оплачувати лише ті послуги, які реально отримані, тобто сплачувати за розподіл саме використаного газу, а у випадку якщо відповідач не користується газом, наприклад протягом останнього року, то максимум послуг, які їй міг надати позивач, це постачання газу в об`ємі, необхідному для заповнення мережі постачання від мережі позивача до входу в будинок. З огляду на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: dismissed