Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначала, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] за вказаною адресою, де проживає разом з [PERSON] . Вказала, що починаючи з 9 травня 2020 року почалось систематичне затоплення її квартири, що підтверджується Актом №1 від 16 травня 2020 року, складеного головою правління ЖБК «Виноградар 1» Бірюковою В.Ф. Відшкодовувати шкоду, заподіяну їй залиттям квартири, відповідачка у позасудовому порядку відмовилася. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної їй внаслідок залиття квартири, складає 27 580 грн. 51 коп. Крім того, внаслідок залиття квартири їй було також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних зі стресом, депресією, яку оцінює в 10 000 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 27 580 грн. 51 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді судового збору, витрати на проведення експертизи у розмірі 4 500 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 300 грн. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила. Житлово-будівельний кооператив «Виноградар 1» своїм правом на участь у судовому засіданні не скориставсь, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом установлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є - [ADDRESS] (а.с.8-9). Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначала, що залиття її квартири сталося з вини відповідачки, яка проживає в квартирі [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). На обґрунтування позовних вимог про відшкодування шкоди, позивачем надано Акт №1 від 16 травня 2020 року, який складено головою правління ЖБК «Виноградар 1» Бірюковою В.Ф. Згідно зазначеного Акту вбачається наступне, що 16 травня 2020 року була обстежена квартира [ADDRESS] , на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] та встановлено факт пошкодження у ванній кімнаті і кухні (а.с.14-15). З зазначеного акту про залиття вбачається те, що обстеження квартири [ADDRESS] головою правління ЖБК «Виноградар 1» Бірюковою В.Ф. не проводився. В акті вказано причину залиття квартири [ADDRESS] - затоплення квартирою [ADDRESS] , разом з тим, відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що комісія, яка складала акт від 16 травня 2020 року оглядала квартиру [ADDRESS] . Оскільки відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, як установлено судом. Доказів того, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок неправомірних дій відповідача та з його вини суду не надано. До того ж, відсутні і будь-які докази, які б вказували на те, що власника квартири [ADDRESS] було запрошено для проведення огляду квартири [ADDRESS] . Таким чином, суд не приймає до уваги вказаний акт як належний доказ того, що залиття квартири [ADDRESS] сталося з вини власника квартири [ADDRESS] . До того ж, будь-яких доказів того, що [PERSON] є власником і проживає у квартирі [ADDRESS] суду не надано. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, позивач посилалася на те, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків через залиття квартири, яке відбулося з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки позивачем не було доведено вини відповідача у заподіянні шкоди, то підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди немає. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, судові витрати на її користь суд не стягує.

Outcome: dismissed