Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Фещенко Ігор Станіславович звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про розірвання договору послуг, попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення грошових коштів. Заява обґрунтована тим, що до кінця судових дебатів було подано заяву про надання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, які будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. У додатковій угоді №1 до договору від 14.07.2022 №140722 сторони погодили гонорар адвокату в розмірі 15000 грн., який позивач сплатила згідно з квитанцією та прибутковим касовим ордером від 24.01.2023 №24012023К. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн., про що ухвалити додаткове рішення. Учасники справи в судове засідання не з`явились, проте відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про розірвання договору послуг, попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення грошових коштів. 24.01.2023 судом було ухвалене рішення, згідно з яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, розірвано договір послуг від 01.11.2021 №199035, укладений між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг», стягнуто з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] 15768 грн., сплачених за повернення платежів згідно п. 3.6. договору послуг від 01.11.2021 №199035; 154227,26 грн., сплачених за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 17.11.2021 №ПКП-10157; судові витрати в розмірі 1946,44 грн., відмовлено в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати, про які зазначено у рішенні суду від 24.01.2023 складаються з витрат на оплату судового збору. Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення від 24.01.2023 не вирішувалось. В матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги від 08.08.2022 серії АА №1224778, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.02.2020, копія договору про надання правничої допомоги від 14.07.2022 №14072022. Пунктом 3.1. договору про надання правничої допомоги від 14.07.2022 №14072022 передбачено, що за правову допомогу, передбачену цим договором, клієнт може сплачувати адвокату гонорар, що узгоджується сторонами у окремій усній або письмовій угоді до цього Договору. 14.07.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору від 14.07.2022 №14072022, згідно з якою визначили гонорар адвоката в розмірі 15000 грн. Сплата гонорару підтверджує надання та прийняття правової допомоги в повному обсязі. 24.01.2023 [PERSON] сплатила адвокату Фещенку І.С. гонорар в розмірі 15000 грн. відповідно до договору про надання правничої допомоги від 14.07.2022 №14072022 та додаткової угоди №1 до договору від 14.07.2022 №14072022, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру від 24.01.2023 №2401203К та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 24.01.2023 №2401203К. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з рішення від 24.01.2023 судом було вирішено питання про розподіл судових витрат у цій справі, проте питання стягнення витрат на професійну правничу не вирішувалось. Представник позивача адвокат Фещенко І.С. вчасно і з дотримання встановленого порядку подав суду докази розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу. Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд вважає, що виплата позивачкою адвокату гонорару в розмірі 15000 грн. передбачена умовами договору. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, (49,68%) враховуючи приписи ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7452 грн. Таким чином, вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved