Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача, [PERSON] , дата народження: [INFO] , жителя м. Житомира на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2017 року на користь мене, [PERSON] , дата народження: [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000 ( (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебували в шлюбі, який 25.03.2016 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі мною і перебуває на моєму повному утриманні. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2017 року з відповідача стягнуто на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суттєво змінився стан здоров`я неповнолітньої доньки [PERSON] , а саме дитина часто та регулярно хворіє та потребує лікування. На даний час вона за станом здоров`я потребує індивідуальної форми навчання за програмою загальноосвітньої школи. Відповідач жодним чином не допомагав та не давав грошових коштів на лікування доньки. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, є недостатніми для матеріального утримання та лікування доньки, що ставить мене у скрутне матеріальне становище також призводить до неможливості оплачувати лікування доньки. Відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні нашої спільної доньки. На даний час позивачка є безробітна, так як займаюся доглядом за донькою, тому що вона потребує постійного догляду в даний період часу. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.12.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено до судового розгляду. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності та її представника, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.03.2016, що підтверджується копією рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі №295/12732/15-ц від 25.03.2016. (а.с. 8) У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданий 27.05.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 9) Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2017 у справі № 295/5069/17 вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця та\~ жителя [ADDRESS] , (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), аліменти на користь [PERSON] на\~невнолітню дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~Аліменти стягувати,\~починаючи з\~11\~травня 2017\~року.(а.с. 10) Копією довідки №1324 від 09.11.2022 виданої Іваніським старостинським округом виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована та поживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] . (а.с. 12) Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-143цс13), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Судом установлено, що позивач, з якою проживає дитина, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме у твердій грошовій сумі. При цьому вказує на збільшення потреб дитини. Суд звертає увагу, що обставина зміни матеріального стану відповідача є обставиною, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу та розміру аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 618 гривень, з 1 липня 2 744 гривень, з 1 грудня 2 833 гривень. Дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилось 14 років. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачкою способу стягнення аліментів. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року). Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного відповідачем суду не надано, тоді як дитина потребує такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2017 у справі №295/5069/17. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved