Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири на житло [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вищевказана квартира, загальною площею 181,2 кв. м, згідно технічної характеристики складається з шести кімнат житловою площею 131,7 кв. м, у тому числі: 1-а кімната - 20,4 кв. м; 2-а кімната - 28,1 кв. м; 3-тя кімната - 38,4 кв. м; 4-та кімната - 19,8 кв. м; 5-та кімната - 20.8 кв. м; 6-та кімната - 14,2 кв. м; кухні - 14,0 кв. м; санвузла - 1,7 кв. м; ванної кімнати - 7,1 кв. м; коридорів площею: 6.5; 9.4; 2.1; 6.2 кв. м та балконом. Вказаний будинок знаходиться на балансі Комунального підприємства Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва (далі - Керуюча компанія). 10 квітня 2017 року позивачем було виявлено залиття у квартири [ADDRESS] . Згідно акту обстеження від 18 квітня 2017 року, складеного представником Керуючої компанії було встановлено, що залиття квартири позивача відбулося через несправність внутрішньо квартирної мережі в квартирі, що розташована поверхом вище та зазначено номер квартири [ADDRESS] , в той час, як поверхом вище знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить [PERSON] . При цьому детально встановити причини залиття, як зазначено в акті, не вдалося через те, що розводка труб водопостачання та каналізації у квартирі відповідачів закрита кахельною плиткою. В акті від 18 квітня 2017 року зазначено, що в результаті залиття квартири [ADDRESS] виявлено наступні пошкодження: в спальній кімнаті на стелі - сліди від залиття у вигляді коричневих плям та патьоків, зруйновано гіпсокартонну конструкцію коробу вентиляційного каналу, потребує відновлення з подальшим оздобленням шпалерами та фарбуванням; на стінах спальної кімнати виявлено сліди від залиття у вигляді коричневих плям та патьоків, пошкоджено шпалери поліпшеної якості на площі 40,52 кв. м, які потребує заміні; на підлозі виявлено пошкодження паркету, а саме: відшарування, розтріскування та деформація конструктивних елементів. В результаті отриманих пошкоджень підлоги покриття потребує заміни на площі 19.8 кв. м; в коридорі на стінах виявлено сліди від залиття у вигляді коричневих плям та патьоків, а також відшарування поліуретанових елементів декору у кількості 7,5 м.п.; у ванній кімнаті виявлено пошкодження гіпсокартонних листів (ГКЛ) на стелі, площа пошкоджень становить 1.5 кв. м, а пошкоджені ділянки стелі потребують ремонту з заміною ГКЛ з подальшим оздобленням. Також обстеженням було виявлено, що на ділянках, пошкоджених внаслідок залиття, є чорні плями, які потребують детального обстеження на предмет ураження грибком та пліснявою. Крім того, внаслідок залиття були пошкоджені ліжко та туалетний стіл, які були придбані позивачем 12 березня 2016 року, що підтверджується товарним чеком. Згідно звіту № 2107/17 від 20 квітня 2017 року про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття квартири, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] , розмір матеріального збитку становить 162 803 грн 00 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 89 503 грн 00 коп., вартість збитку в результаті пошкодження меблів: 73 300 грн 00 коп. Витрати за послуги оцінювача складають 4 тис. грн. На даний час позивач відновив квартиру після залиття. Вартість відновлювального ремонту склала 84 874 грн 05 коп. Отже, розмір матеріальної шкоди на даний час становить 158 174 грн 05 коп. (84 874 грн. 05 коп. + 73 300 грн. 00 коп. = 158 174 грн 05 коп.) Над квартирою позивача [ADDRESS] , на четвертому поверсі розташована квартира [ADDRESS] (трирівнева квартира, утворена з колишніх квартир [ADDRESS] - на четвертому поверсі, квартири [ADDRESS] на п`ятому поверсі та мансардного приміщення). Єдиний номер № 27 квартирі присвоєно розпорядженням Подільської РДА в м. Києві № 1619 від 18 жовтня 2007 року. За даними інвентаризаційної справи за адресою: Андріївський узвіз 34 станом на 2006 рік квартира [ADDRESS] розташовувалася на п`ятому поверсі будинку над частиною квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником трирівневої квартири, під номером [ADDRESS] , що розташована поверхом вище є [PERSON] . Враховуючи, що відповідачка, [PERSON] є власником житла з якого сталося залиття квартири позивача, позивач вважає, що зазначені особи є належним відповідачем у даній справі. Крім того, оскільки Керуюча компанія не змогла на момент огляду приміщення відповідачки встановити точну причину залиття квартири позивача, позивач вважає що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» є також відповідачем у справі. Окрім майнових збитків, позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 тис. грн. Моральна шкода виразилась в тому, що через пошкодження власності позивача, були погіршені умови для проживання, порушено звичний спосіб життя, позивачу необхідно докладати додаткові зусилля для його нормалізації, в тому числі змінювати свій графік роботи для збирання довідок, витрачати свій час на адвоката, експертів та на звернення в суд тощо. На даний час в квартирі відчувається сирість, волога, що викликає негативні емоції у позивача, спричиняє переживання за подальший стан квартири. Все це призводить до моральних страждань тривалого характеру, завдає незручностей та дискомфорту, а відтак завдає моральних страждань. Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду позивачем понесені витрати по сплаті послуг оцінювача в розмірі 4 тис. грн та судовий збір за відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1 628 грн 03 коп., судовий збір за відшкодування моральної шкоди в розмірі 640 грн. Остаточно позивач просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» матеріальну шкоду в розмірі 158 174 грн 05 коп., моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн, витрати за послуги адвоката в сумі 10 800 грн, витрати за послуги оцінювача в розмірі 4 тис. грн та судовий збір. Представником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» подано відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, оскільки вважають себе неналежним відповідачем у справі. Вважають, що підприємство не причетне до завдання збитків позивачу власниками квартири, яка розташована над квартирою позивача, а складання акту встановленого зразка після того як подія (залиття) відбулася, не призвело та не могло призвести до жодних наслідків та збитків. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» матеріальної та моральної шкоди та понесених позивачем судових витрат. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволені позовних вимог, підтримала обставини викладені у відзиві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 09.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрованого у реєстрі № 7, є позивач [PERSON] . Згідно з копією акту б/н від 18.04.2017, складеного комісією Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, під час обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено наслідки залиття квартири [ADDRESS] виявлені 10.04.2017. В акті встановлено факт залиття з квартири, розташованої поверхом вище, через несправність внутрішньоквартирної мережі. Детально встановити причини не вдалося через те, що розводка труб водопостачання та каналізації квартирі [ADDRESS] закрита кахельною плиткою. В результаті залиття в квартирі [ADDRESS] були зафіксовані пошкодження, повний перелік яких зафіксований в даному акті. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123013719 від 07.05.2018 квартира розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] . Згідно зі звітом № 2107/7 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість збитку, заподіяного внаслідок залиття в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 162 803,00 гривень, який складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 89 503 грн та вартості пошкоджених меблів - 73 300 грн. Як убачається з уточненої позовної заяви, позивачем фактично було виконано відновлювальний ремонт квартири вартістю 84 874 грн 05 коп. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачки [PERSON] підтверджується актом обстеження б/н від 18.04.2017, затвердженого заступником начальника дільниці № 1 Райдугіної Н.В., яким встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось з квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. Зазначений акт є належним і допустимим доказом. Як вбачається з матеріалів справи позивач вважає належними відповідачами у даній справі власницю квартири [ADDRESS] [PERSON] , а також КП Керуючу компанію з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва. Щодо відповідача КП Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, суд вважає необхідним зазначити наступне. Статутом підприємства Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, затвердженим розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 7 визначено мету і предмет діяльності підприємства. Згідно з п. 2.1 Статуту - підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та утримання прибутку. Згідно з п. 2.2. Статуту предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. З огляду на те, що Статутом підприємства не передбачено такого виду діяльності, як проведення експертних досліджень (встановлення причин, які призвели до залиття) посилання Позивача на відсутність детального встановлення причини аварії для визнання підприємства відповідачем є не законним та необґрунтованим. У відповідності до вимог Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 Про ствердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», а саме п 2.3.6. - «у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4)». З матеріалів справи встановлено, що за зверненням власника квартири [ADDRESS] , 18.04.2017 було складено Акт обстеження квартири комісією. В Акті встановлено факт залиття з квартири розташованої вище через несправність внутрішньо квартирної мережі. Обов`язку, щодо детального (експертного) дослідження причин залиття не передбачено ні Статутом підприємства ні Наказом № 76, ні будь яким іншим нормативно-правовим актом. Встановлення детальних причин в Україні віднесено до компетенції експертів, які мають бути атестовані Міністерством юстиції України та внесені до єдиного Реєстру атестованих судових експертів. Працівники підприємства не мають таких повноважень. Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 572 від 8 жовтня 1992 року, пунктів 3.7, 5.3 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» № 76 від 17 травня 2006 року, статті 151 ЖК України, статті 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду». Ураховуючи вищезазначене, вбачається, що Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки, на думку суду, він не має нести будь-якої відповідальності за дії інших осіб, зокрема власниці квартири поверхом вище, а саме [PERSON] , в квартирі якої сталася несправність внутрішньоквартирної мережі. Отже, відповідно до ст. 22 ЦК України позивач має право на відшкодування втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням квартири та витрат для відновлення свого порушеного права, тобто на відшкодування реальних збитків, а тому суд вважає, що позивач [PERSON] має право на стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь реальних збитків, згідно із Звітом № 2107/17 від 20.04.2017, а також з урахуванням фактично здійсненого відновлювального ремонту, який виконав позивач після залиття квартири, а саме в розмірі 84 874 грн 05 коп., а також вартості збитку в результаті пошкодження меблів - 73 300 грн, з тобто загальною сумою 158 174 грн 05 коп. Крім того суд ураховує, що позивачем були понесені додаткові витрати, вартість яких за послуги оцінювача склала 4 тис. грн, які також підлягають відшкодуванню відповідачкою на користь позивача. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на відшкодування моральної шкоди суми в розмірі 10 тис. грн, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що через пошкодження його власності сталося погіршення умов для проживання, порушення звичного способу життя, позивачу необхідно було докладати додаткових зусиль для його нормалізації, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial