Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 13.10.222 звернулися в Октябрський районний суд м. Полтави з позовом до Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.09.2006 № 278 позивачу [PERSON] на склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було надано для постійного проживання житлове приміщення площею 62,9 кв.м. в [ADDRESS] , 23.10.2006 між 1-ю міською клінічною лікарнею та позивачем [PERSON] було укладено договір найму зазначеного службового жилого приміщення. Вказували, що з цього часу сім`я позивача у складі 4 осіб постійно мешкає в зазначеному приміщенні. На підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.12.2012 № 368 будівля амбулаторії сімейної медицини та житловий будинок були передані з балансу 1-ї міської лікарні відповідному комунальному закладу та закріплені за комунальним закладом на праві оперативного управління. Жилий будинок знаходився на одній земельній ділянці з будинком, в якому безпосередньо розташована амбулаторія сімейної медицини № 2 за адресою [ADDRESS] . Зазначали, що згідно висновку ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 18.07.2018 № 7135 житловий будинок загальною площею 131,2 кв.м., який мав спільну адресу з амбулаторією сімейної медицини № 2 був виділений в окрему одиницю, рішенням Полтавської міської ради від 04.10.2019 об`єктам нерухомого майна надана окрема адреса: [ADDRESS] . Рішенням Полтавської міської ради від 18.06.2021 була затверджена технічна документація щодо поділу земельної ділянки за адресою [ADDRESS] на дві окремі земельні ділянки. Позивачі зазначали, що наразі не мають можливості іншим способом, а ніж у судовому порядку, підтвердити право користування жилим будинком з господарськими будівлями та спорудами з метою реалізації прав на безоплатну приватизацію житла та належної реєстрації місця проживання. В поданій до суду позовній заяві позивачі просили суд визнати право користування житловим будинком загальною площею 131,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сараю літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», огорожа № 3, ворота № 5, огорожа № 6, хвіртка № 7, огорожа № 8, № 9, що знаходяться за адресою [ADDRESS] за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.10.2022 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Відповідачем Управлінням майном комунальної власності міста 10.11.2022 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 справу передано на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.01.2023 справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийнята до провадження Київського районного суду м. Полтави. Позивачі звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Представник КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради» просив розглядати справу без її участі. Представник Управління майном комунальної власності міста також просив розглянути справу без участі представника управління. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.09.2006 [PERSON] на склад сім`ї з 4 осіб надано 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] , яка рішенням міськвиконкому від 08.06.94 № 201 визнана службовою 1-ої міської клінічної лікарні і призначена для заселення осіб, які безпосередньо працюватимуть в амбулаторії сімейної медицини с. Рибці. 16.10.2006 [PERSON] згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № 278 від 20.09.2006 видано ордер № 21 на право заняття службового приміщення по [ADDRESS] на склад сім`ї: [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] син. 23.10.2006 між 1-ю міською клінічною лікарнею та [PERSON] укладено договір найму службового жилого приміщення, за умовами якого медичний заклад надав службове жиле приміщення [PERSON] та членам її сім`ї. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.12.2012 № 368 закріплено на праві оперативного управління майно та передано з балансу міських лікувальних закладів відповідним комунальним закладам, в тому числі і житловий будинок АСМ Рибці. Відповідно до рішення Полтавської міської ради від 18.06.2021 враховуючи звернення КП «Центр Первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,3275 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136400:09:002;0310 на земельні ділянки: [ADDRESS] , площею 0,1186 га. Для експлуатації та обслуговування амбулаторії сімейної медицини № 2 (землі житлової та громадської забудови); [ADDRESS] , площею 0,2089 га, для експлуатації та обслуговування амбулаторії сімейної медицини № 2 землі житлової та громадської забудови). Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04.11.2021 № 236 будинок жилою площею 61,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] , де мешкає [PERSON] , складом сім`ї 4 особи, виключено з числа службових КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради». Також встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постійно проживають та у встановленому законом порядку зареєстрували своє місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом та обираючи спосіб захисту свого права, просять визнати за ними право користування житловим будинком загальною площею 131,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги необхідністю реалізації прав на безоплатну приватизацію житла та належної реєстрації місця проживання. Основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначає Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Як встановлено судом дослідженими в справі доказами, позивачу [PERSON] на склад сім`ї було надано право на заняття жилого приміщення в квартирі [ADDRESS] загальною площею 62,9 кв.м. Позивачі набули право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , де і зареєстрували своє постійне місце проживання. Будь-які докази на обґрунтування підстав вважати, що позивачам було надано у встановленому законом порядку право на заняття жилого приміщення в житловому будинку загальною площею 131,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Тому відсутні підстави вважати, що позивачі мають право користування житловим будинком загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м. в [ADDRESS] . Також дослідженими в справі доказами встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які об`єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS] не зареєстровані. Наявність висновку ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 18.07.2018 № 7134 щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна не свідчить про фактичний виділ об`єкту в окрему одиницю, а лише дає підстави вважати про те, що такий виділ є можливим. Перелік об`єктів приватизації визначено ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В силу норм зазначеного Закону до об`єктів приватизації не можуть належати не введені в експлуатацію та не зареєстровані у вставленому законом порядку об`єкти нерухомого майна. Матеріали справи не містять даних про те, що житловий будинок загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м. в [ADDRESS] є об`єктом приватизації. Твердження позивачів про те, що з даним позовом звертаються до суду з метою реалізації права на приватизацію жилого приміщення судом оцінюються критично, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що позивачі у встановленому законом порядку зверталися до органу приватизації з питання приватизації державного житлового фонду. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. На підставі викладеного, враховуючи, що жиле приміщення в будинку загальною площею 131,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м. в [ADDRESS] не є об`єктом приватизації, у встановленому законом порядку не було надано позивачам для проживання, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed