Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладену та опублікованою [PERSON] , з приводу його, [PERSON] , та його родини, та зобов`язати спростувати недостовірну інформацію, викладену в відеозверненні у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом публікації її офіційного вибачення перед ним про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію; стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 200 000 гривень в якості компенсації за завдану йому моральну шкоду. В обґрунтування позову наводить наступне. Він, [PERSON] , з 2003р. по теперішній час, є приватним підприємцем та працює у сфері керування нерухомістю, надання в оренду, оформлення документів та надає юридичні послуги. Є публічною людиною, оскільки займається партійною діяльністю, так як з 2006р. по 2014р. є членом партії ВО «Батьківщина», а з 2015р. по теперішній час є членом партії «Відродження». Окрім того, в нього активна політична позиція і непохитна репутація, з 2007р. був членом Державної виборчої комісії 31 округу виборчої комісії від ВО «Батьківщина», а з 2009р. по 2010р. був заступником керівника районного Саксаганського штабу м. Кривий Ріг ВО «Батьківщина». З 2012р. був головою Державної виборчої комісії № 121535, 32 округу виборчої комісії від ВО «Батьківщина», з 2014р. був членом округу виборчої комісії № 32 м. Кривий Ріг від ВО «Батьківщина», з 2015р. по теперішній час є членом Криворізької міської виборчої комісії, неодноразово обирався головуючим, за поданням партії «Відродження». Він, позивач, був активним учасником в боротьбі з фальсифікаціями на виборах 25.10.2015р. та 15.11.2015р. Також приймав постійну участь у судових розглядах І та ІІ інстанцій, утримання міської комісії в робочому стані та проведення «ІІІ туру» виборів міського голови. (27.03.2016р. - вперше в історії незалежної України). В 2016 р. приймав участь в окружній виборчій комісії №27, м. Дніпро. 29.10.2017р. був спостерігачем на виборах Широківської об`єднаної територіальної громади. В 2014р. отримав «Почесну грамоту ЦВК» винесену на підставі постанови від 29.07.2014р. Також займається активною депутатською діяльністю, оскільки з 2007р. по 2010р. був помічником-консультантом депутата Носова К.Н. Саксаганської райради у м. Кривий Ріг, ВО «Батьківщина», а з 2012р. по 2015р. був помічником-консультантом депутата Шевчик О.А. Криворізької міської Ради, ВО «Батьківщина». З 2016р. по теперішній час помічник-консультант депутата Вакульчук К.О. Дніпропетровської обласної Ради, партія «Самопоміч». З квітня 2017р. здійснює активну участь, як член Криворізької міської комісії, в процедурі відкликання депутатів Криворізької міської ради за народної ініціативи. В нього міцна та порядна родина, є достатньо відомою в м. Кривому Розі, його дружина держслужбовець та займає керівну посаду, син навчається в п`ятому класі та є дуже активною дитиною, оскільки відвідує багато гуртків, приймає участь в міських олімпіадах. Зазначає, що з викладеного вище видно, що він є чесним та законослухняним громадянином України, з активною патріотичною позицією, і його праця в м. Кривий Ріг неодноразово відзначалася. 15.01.2016 року [PERSON] перший раз звинуватила його в тому, що він не повідомив родичів [PERSON] про те, що в січні 2011 року той потрапив в лікарню № 8 м. Кривого Рогу, та про те, що [INFO] помер, і що він, позивач, забрав ключі від квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де мешкав [PERSON] [PERSON] також зазначала, що [PERSON] є її братом, але вказана обставина ніяким чином не підтверджена. Більш того відповідачка зазначила, що він, позивач, нібито з квартири викрав всі документи, що підтверджували її родинні стосунки. Ці обставини відповідачка виклала в своєму зверненні від 15.01.2016 до Голови Інгулецької прокуратури м. Кривого Рогу Кривенко А.І. Вказує, що в своєму наступному зверненні від 03.01.2018 року до Криворізького міського відділу поліції, відповідачка зазначила, що у випадку її раптової смерті за будь-яких обставин, просить винуватити його, позивача, і що він нібито відправив «на той світ» членів її родини: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . І що нібито він найняв експерта з Широкого, який визначив причину смерті [PERSON] від серцевої недостатності. Вказує, що 03.02.2017 року відповідачка зі своїм адвокатом [PERSON] записала своє відеозвернення, яке облетіло всю мережу Інтернет за адресою [INFO] в ютубі, на сайті [PERSON] та « [INFO] » та інших офіційних сайтах та сторінках в мережі Фейсбук. Зазначає, що в зазначеному відеозверненні відповідачка звинувачувала його в тому, що він вбив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказану відеозйомку відповідачка розповсюдила в мережі Інтернет. Таким чином, відповідачка по справі публічно, на усю країну, звинуватила його у скоєнні злочину, маючи на меті принизити його, позивача, у очах його сім`ї, колег, працівників і бізнес-партнерів та громадян. Станом на сьогоднішній день, незважаючи на експертні висновки з приводу смерті [PERSON] та [PERSON] , які зазначають про природну смерть вказаних осіб, відповідачка не перестала його обвинувачувати. Він, позивач, серед колег має повагу, так як веде себе відносно до них доброзичливо, ніколи не принижував їх честь та гідність, та поважав їх права. \~ \~ \~ \~Окрім того, ніколи не був притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі звернень відповідачки, та взагалі. Вказує, що відповідачка по справі свідомо, шляхом наклепу, маючи на меті зруйнувати його добре ім`я та плоди його багаторічної праці. Внаслідок протиправних дій відповідачки, неправдива інформація була поширена у мережі Інтернет, у результаті чого зазнав значного приниження, а з цього важко передбачити які негативні наслідки можуть виникнути для нього і для його родини, оскільки невідомо як відреагують на брехню відповідачки його бізнес-партнери, колеги, близькі та родичі. Тому вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, яку одержав внаслідок несправедливого обвинувачення та розповсюдження відносно нього наклепу в мережі Інтернет, а також на публічне спростування вказаної неправдивої інформації. Зазначає, що вказаний наклеп та недостовірна інформація, принижують їх з чоловіком честь та гідність, та спричиняють їм із чоловіком значні душевні страждання. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з ч.3 ст.277 цього Кодексу, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації Фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року №1, де в п. 15 зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення . характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Зазначає, що [PERSON] , не маючи на те підстав, поширила відносно нього недостовірну інформацію та розповсюдила серед громадян України через мережу Інтернет інформацію, в якій обвинувачувала його в шахрайських діях та в вбивстві трьох осіб, чим принижувала його честь та гідність в очах інших людей, серед яких він має повагу. Наполягає, що вказана інформація являється недостовірною, оскільки відповідачка по справі, не надала жодних доказів на підтримку своїх брехливих тверджень. Вказує, що відповідачка на ґрунті неприязних відносин, з метою приниження його честі, гідності та ділової репутації, маючи на меті фінансове збагачення, шляхом морального тиску зі сторони громадськості, хотіла одержати в спадок майно [PERSON] , яке їй не належить та ніколи не належало, оскільки він, позивач, згідно чинного законодавства є єдиним його спадкоємцем, який доглядав його до дня смерті та поховав його за власний кошт. Натомість відповідачка не може з цим змиритися, з приводу чого ведеться судовий спір, який навмисним чином затягує [PERSON] . Вказує, що своїми діями відповідачка по справі порушила його право на повагу від інших мешканців міста. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується ?особою, яка її завдала. Вказує, що заподіяна йому та його родині моральна шкода полягає в наступному. Відповідачка [PERSON] , свідомо та навмисно, поширила у мережі Інтернет неправдивий відео-сюжет, чим принизила його та його родини честь та гідність в очах його колег та в очах інших людей, серед яких він і його родина мають повагу, а тому розміщення вказаного відеозапису спричинили їм значні душевні страждання. Додаткової шкоди спричинює той факт, що вказане відео було розміщено в мережі Інтернет, що безперечно збільшує масштаб наклепу та негативні наслідки, які настануть внаслідок цього наклепу. Вказує, що до того відповідачка, щоб очорнити його дружину, неодноразово приходила на її роботу, де остання займає керівну посаду і є держслужбовцем, та голосно викрикували в робочий час, називаючи його, позивача, та його родину, вбивцями та шахраями. Зазначає, що додаткові страждання також їм спричинило те, що вони вимушені звертатися до державних органи за захистом своїх порушених прав, витрачати свій час, та порушувати звичайний уклад життя. Наполягає, що йому та його родині було заподіяно моральну шкоду, яку оцінюють в 100 000 гривень кожному. Відповідно до статей 21, 28, 32 Конституції України, статей 270-272, 275, 297, 299 ЦК України та статті 48 чинного Закону України «Про інформацію», має право на повагу до своєї честі, гідності та ділової репутації, які є недоторканими, і для захисту яких має право звернутись із позовом до суду. Згідно зі статтею 269 ЦК України, не може бути позбавлений цих прав або відмовитися від них. Наполягає, що розповсюджена відповідачкою вищезазначена інформація про нього є негативною, а частиною 3 статті 277 ЦК України встановлено презумпцію недостовірності поширюваної негативної інформації про фізичну особу, а саме: «Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного». Він є відомою людиною в м. Кривий Ріг, і його дії пов`язані з діяльністю Всеукраїнського об`єднання «Відродження», яке відоме не лише в м. Кривий Ріг, а й в усій Україні, його усі знають як людину, яка завжди стояла на захисті прав людей. Зазначає, що поширена відповідачкою інформація, яка, до речі після її публікації може сформувати у суспільстві негативну думку щодо нього, та діяльність політичної партії ВО "Відродження", у такий спосіб його хочуть представити широкій громадськості як людину негідника, зрадника та злочинця, яка нехтує своїми переконаннями, суперечить своїм словам та порушує закон. В подальшому позивач подав уточнений позов, в якому залишив позовні вимоги без змін. На обґрунтування позову навів додатково, що [PERSON] з весни 2014 року почала переслідувати його та його родину та створювала різні наклепи на нього та на його дружину, а влітку 2014 року почала ходити з своїми друзями, які називають себе «правозахисниками», до його дружини на роботу та привселюдно принижувати її в очах її колег, підлеглих, керівництва та просто сторонніх людей. Його дружина є відомою в місті людиною, оскільки працює заступником завідувача Металургійного відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Кривий Ріг. Зазначені події наклали тяжкий слід на взаємовідносинах в його, позивача, родині, за постійних переслідувань відповідачкою його дружини. З огляду на, що остання пішла на рішучий крок та вирішила з ним розлучитися, і 17.11.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення про їхнє розлучення. Наполягає, що його та його родині було заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 200 000 гривень. \~ \~ \~ \~ Змінивши першу частину позовних вимог, позивач просить: визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи [PERSON] , ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладену та опубліковану [PERSON] з приводу [PERSON] та його родини та зобов`язати спростувати недостовірну інформацію, викладену в відео зверненні у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом публікації її офіційного вибачення переді [PERSON] в Криворізькому тижневику «Домашня газета» (засновник та видавник ТОВ «Камертон», Свідоцтво про реєстрацію Держкомтелерадіо України ДП № 2794 від 19.03.2007 р. та Свідоцтво про державну реєстрацію ДП №542 від 28.04.1998 р.) та на інформаційному сайті 0564.uа з наступним текстом: «Я, [PERSON] , визнаю, що мною в мережі Інтернет була поширена недостовірна інформація про те, що [PERSON] та його дружина [PERSON] створили злочинне угрупування, яке вбивало громадян з ціллю заволодіння їх спадщиною, оскільки ця інформація не відповідає дійсності, та поширювалась мною, [PERSON] , з своїх корисливих мотивів з метою зганьбити честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Також зазначив, що в іншій частини позовні вимоги залишає без змін. Позов в іншій частин залишений без змін. Крім того, позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Вказує на те, що у відзиві відповідачка зазначає, що вона є неналежним відповідачем по справі у зв`язку з тим, що висловлюючи свою думку з приводу смерті тітки, враховувала думку свого адвоката та фахового правозахисника. Зауважує, що відповідачка не зазначає, що в відеорепортажі вона обвинувачує його, позивача, в смерті [PERSON] , померлого [INFO] та смерті [PERSON] , [INFO] , та в смерті [PERSON] , [INFO] , чітко зазначає, що він вбив вказаних осіб та погрожував вбити її, тому вважає, що це ніяким чином не може бути думкою адвоката Вако Михайла Юрійовича, а є особистою думкою відповідачки. Вказує, що [PERSON] є професійним адвокатом, що підтверджує в своєму відзиві [PERSON] , і відповідно до ч. 2 - 3 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокату забороняється: використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта; відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом. Адвокат забезпечує захист персональних даних про фізичну особу, якими він володіє, відповідно до законодавства з питань захисту персональних даних. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності. Інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці за письмовою заявою клієнта (особи, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав). При цьому інформація або документи, що отримані від третіх осіб і містять відомості про них, можуть поширюватися з урахуванням вимог законодавства з питань захисту персональних даних. Обов`язок зберігати адвокатську таємницю поширюється на адвоката, його помічника, стажиста та осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язані забезпечити умови, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошення. У разі пред`явлення клієнтом вимог до адвоката у зв`язку з адвокатською діяльністю, адвокат звільняється від обов`язку збереження адвокатської таємниці в межах, необхідних для захисту його прав та інтересів. У такому випадку суд, орган, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно адвоката, інші органи чи посадові особи, які розглядають вимоги клієнта до адвоката або яким стало відомо про пред`явлення таких вимог, зобов`язані вжити заходів для унеможливлення доступу сторонніх осіб до адвокатської таємниці та її розголошення. Особи, винні в доступі сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошенні, несуть відповідальність згідно із законом. Подання адвокатом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформації центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, не є порушенням адвокатської таємниці. Адвокат не несе дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності за подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформації про фінансову операцію, навіть якщо такими діями завдано шкоди юридичним або фізичним особам, та за інші дії, якщо він діяв у межах виконання Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Вважає, що адвокат Вако М.Ю. діяв від імені та за дорученням своєї клієнтки [PERSON] , підтвердженням цього є навіть та обставина, що [PERSON] не було вчинено жодних дій по оскарженню дій її адвоката, а отже вона підтримує його позицію. Більш того, неодноразово в письмовій формі в своїх скаргах до поліції, прокуратури та КВП, саме [PERSON] обговорювала його, позивача, та звинувачувала в зазначених вбивствах та в замахах на її життя. Наполягає, що отже [PERSON] є основним джерелом неправдивої інформації, такої, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію та є належним відповідачем по справі. Зазначає, що в своєму відзиві відповідачка глумливо та цинічно ставиться до його родинних стосунків, де зазначає: «Також про «міцність родини» [PERSON] може свідчити», чим радіє, що саме завдяки її зусиллям його родина була майже зруйнована, оскільки влітку 2014 року [PERSON] з підбуреними нею особами, які називають себе «правозахисниками», ходили на роботу до його дружини, де привселюдно звинувачували останню та його в вбивствах, з ціллю заволодіння майном, після цього виникали постійні сварки, оскільки дружина вимагала від нього, щоб він вирішив вказану ситуацію, незважаючи на те, що це від нього не залежить. Зазначає, що вказана замкнена ситуація породила безліч конфліктних ситуацій в його родині. Вважає, що всі обставини, викладені в відзиві, є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачка подала до суду відзив, в якому зазначила наступне. Вказує, що суд повинен врахувати, що головним доказом по справі є відеорепортаж знятий міжнародним журналістом [PERSON] , в якому її адвокат Вако Михайло Юрійович висловив свою особисту думки з приводу смерті її тітки [PERSON] . Потім свою думку з приводу смерті тітки висловив правозахисник [PERSON] , [ADDRESS] , і лише після них, інтерв`ю було взято у неї. Висловлюючи свою думку з приводу смерті тітки, вона врахувала думку свого адвоката та фахового правозахисника. На відеозапису, наданому позивачем в правому верхньому куту вказано, журналістом [PERSON] розміщено репортаж на телеканалі O-TV. Зазначає, що позивач навряд чи скопіював репортаж зроблений журналістом [PERSON] у прямій трансляції на телеканалі O-TV. Наданий суду відеорепортаж журналістського розслідування скопійований позивачем з мережі Інтернет. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положень ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставив які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, наданих у п.2 постанови Пленуму Верховне України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу, законів України від 16 листопада 1992 року №2782-ХП «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (далі - Закон про пресу), від 1992 року №2657-ХП «Про інформацію», від 21 грудня 1993 року «Про телебачення і радіомовлення (у редакції Закону від 12 січня №3317-IV), від 23 вересня 1997 року №540/97-ВР «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносив. Враховуючи положення статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВГ про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні засовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року; далі - Конвенція) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, а також враховувати роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9. Згідно п. 12 цієї постанови, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Вказує, що дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних з та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Зазначає, що якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 14 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Невиконання зазначених вимог зумовлює наслідки, передбачені статтею ЦПК України. У пункті 19 постанови Пленуму також зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статі 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Вказує, що крім того, в позовній заяві [PERSON] чітко зазначено, що він обґрунтовує розмір заподіяної шкоди, тим що 100 000 гривень це моральна шкода, заподіяна особисто йому, а ще 100 000 гривень, це моральна шкода заподіяна родині, тобто дружині. Посилається, що при цьому [PERSON] , як член сім`ї позивача, не заявляла до неї вимог про захист честі, гідності та ділової репутації. Також [PERSON] в позовній заяві вказав на міцність своєї родини, але ж незаперечним є той факт, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року по справі № 210/5466/14-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та розірвано шлюб з [PERSON] . Зазначає, що про міцність родини [PERSON] може свідчити ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року, якою [PERSON] було відмовлено в перегляді заочного рішення суду, [PERSON] в судовому засіданні заявила про небажання відновлювати стосунки з колишнім чоловіком. Просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та підтвердив його зміст. Також зазначив, що вважає, що моральна шкода йому завдана на 200 000 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та підтвердила його зміст. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. При цьому пояснила, що вона давала лише інтерв`ю, перебуваючи в шоковому стані. Також пояснила, що вона відповідала на запитання [PERSON] з приводу смерті її, відповідачки, тітки [PERSON] . Вона, відповідачка, надавала відповіді, які зафіксовані на оглянутому у судовому засіданні відеозапису. Для чого велася зйомка її відповідей, пояснити не може, на запису зафіксовані її слова. На місце смерті тітки також приїжджала поліція. Під час огляд диску відповідачка пояснила, що на відеозапису зображена вона, доказів про те, що позивач є наводчиком, вступив в змову з дружиною, в неї, відповідачки, нема, ця обставина є її думкою. Крім того, пояснила, що [PERSON] має відеокамеру, вів зйомку в суді. Також пояснила, що 3 лютого 2017 року вона прийшла до тітки, та побачила, що та мертва, зателефонувала громадянам [PERSON] та [PERSON] , так як не знала що роботи, потім з`явився [PERSON] . Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, у судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволення відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] знає по сумісній діяльності з 2009-2010 року, стосунки з останнім нормальні, з відповідачкою знайома. В 2015 році до неї, свідка, як до депутата Криворізької міської ради прийшла [PERSON] , подала скаргу на її, свідка, помічника [PERSON] . На прийомі [PERSON] була з адвокатом та казала, що [PERSON] вбивця. Через деякий час вона, свідок, бачила виступ [PERSON] по телебаченню, де остання погано характеризувала [PERSON] . Вона, свідок, вважає, що в цій публікації були неправдиві відомості. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач є її колишнім чоловіком, стосунки з ним нормальні. Відповідачка приходила до неї, свідка, на роботу та висловлювала звинувачення. Пізніш вона, свідок, в Інтернеті бачила виступ відповідачки про те, що вона, свідок, та [PERSON] , є вбивцями. Після цього багато знайомих запитували в неї, свідка, що це за інформація. Внаслідок дій відповідачки, шлюб між нею та позивачем, було розірвано, так як в неї виникли проблеми на роботі. Далі уточнила, що розірвання шлюбу пов`язано з тим, що до неї на роботу приходили особи, знімали її, казали, що вона працює в угрупуванні з позивачем, їй було спокійніше, щоб до неї ніхто не ходив. Бачила, що після відеосюжету позивач став роздратованим. На час шлюбу з позивачем та на даний працює в РАЦС. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: грамота, положення (т.№1, а.с.10, 11), положення (т.№1, а.с.11), посвідчення (т.№1, а.с.12), висновок з приводу звернення Арнаутової (т.№1, а.с.15), ухвала суду (а т.№1,.с.16), заява [PERSON] (т.№1, а.с.17-18), довідка (т.№1, а.с.19-22), характеристика (т.№1, а.с.23), заява [PERSON] (а т.№1,.с.24-25), звернення [PERSON] т.№1, (26-29), лікарське свідоцтво (т.№1, а.с.30), повідомлення (т.№1, а.с.50), рішення нотаріуса (т.№1, а.с.60), рішення суду (т.№1, а.с.86-88, 222-224, т.№2, а.с.106-107), заяви [PERSON] до суду (т.№1, а.с.108, 109-110), повідомлення від КВП ГУ НП в Дніпропетровській області (т.№1, а.с.215), скарга з доданими до неї трьома свідоцтвами про смерть та довіреністю (т.№1, а.с.217-221, т.№2, а.с.108-113), відповідь на звернення та звернення (т.№2, а.с.9, 11, т.№2, а.с.114), ухвала суду (12-13), заява про перегляд рішення суду (т.№2, а.с.14-15), копія сторінки журналу (т.№2,а.с.16-17), картка (т.№2, а.с.18), ухвала суду (т.№2, а.с.115). Також досліджені матеріали кримінального провадження №42018040000001009 в 1 томі на 42 арк. \~ \~ \~ \~ \~ У\~судовому засіданні\~також оглянутий\~диск (т.№1,\~а.с.31).\~Оглядом встановлено,\~що на\~дику мається\~один файл.\~На початку\~мається наступний\~напис:\~«Громадське ТБ,\~м.\~Кривий Ріг,\~2017».\~Далі мається\~напис:\~« [PERSON] \~причетний до\~відтиску квартир\~та вбивствам?».\~Далі з`являється\~зображення таблички\~« [ADDRESS] »,\~ділянки місцевості,\~поліцейського автомобіля,\~поліцейських,\~інших людей,\~у тому\~числі відповідачки,\~яка перебуває\~поряд з\~поліцейським автомобілем.\~Далі з`являється\~зображення чоловіка\~та підпис:\~«Адвокат Вако»,\~цей чоловік\~відповідає на\~питання особи,\~яка за\~кадром (далі\~за текстом\~«репортер»).\~Далі з`являється\~зображення іншого\~чоловіка та\~підпис:\~«Руслан Петунін»,\~який відповідає\~на питання\~репортера.\~Далі,\~о 15\~хв.\~48\~с.\~репортер спілкується\~з відповідачкою.\~На питання\~репортера як\~її прізвище,\~жінка відповідає:\~« [PERSON] ».\~Репортер запитує\~у [PERSON] ,\~ким вона\~приходиться [PERSON] .\~ [PERSON] \~відповідає,\~що [PERSON] \~вона приходиться\~племінницею,\~вона її\~рідна тітка.\~Репортер у\~ [PERSON] \~запитує:\~«Що сталося?».\~ [PERSON] \~відповідає:\~« [PERSON] о\~14.20\~год.,\~прийшла до\~своєї тітки,\~двері в\~її квартирі\~були відкриті\~та прикриті\~на ганчірку,\~коли вона\~увійшла до\~квартири,\~тітка була\~мертва,\~вона вважає,\~що це\~вбивство».\~Репортер запитує:\~«Чи була\~кров,\~чи якісь\~ушкодження?».\~ [PERSON] \~відповідає:\~«Крові не\~було,\~але гадає,\~що тітці\~могли поставити\~укол,\~могли її\~отруїти,\~щось дати\~випити.\~Вважає,\~що це\~вбивство,\~її вбили,\~померла вона\~не своєю\~смертю.\~Підозрює вона\~в смерті\~тітки \~ [PERSON] ,\~так як\~він вважає\~себе спадкоємцем,\~він аферист,\~який шостий\~рік не\~дає (думка\~переривається), далі вона продовжує, що шостий рік, як немає спадкоємця». Репортер запитує: « [PERSON] - ваш родич?». [PERSON] відповідає: « [PERSON] ніхто, він аферист, якого наняв її брат [PERSON] , допомогти продати будівлю. Буян її брата [PERSON] знав рівно п`ять місяців, і за цей час [PERSON] її брата відправив до лікарні, з лікарні брат не вийшов». Репортер запитує: «Брат теж помер?». [PERSON] відповідає: «Так!». Потім репортер запитує: «Яка причина смерті брата ?». [PERSON] відповідає: «Звідки я знаю, причину смерті не знаю». Далі питання репортера: «Скільки було братові років ?», [PERSON] відповідає: « [PERSON] було 54 роки, причину смерті не знаю». Репортер запитує: « [PERSON] має відношення до ріелторської фірми?», [PERSON] відповідає: «Так, він вважає, що він ріелтор, займається перепродажем квартир. Його дружина, він розвівся, але вона не знає на папері чи ні, але його дружина є заступником в [PERSON] . Вважає, що його дружина допомагає [PERSON] добувати інформацію, де самотні. [PERSON] в курсі всіх справ, вважає, що вони не перші і не останні, яких [PERSON] знищів, відправив на той світ. Спадком займався її брат, тіткин рідний син, [PERSON] допоміг і йому відправитися на той світ. Вона вважає, що він і другого брата (думка переривається). Репортер запитує: «Від чого він помер?», [PERSON] відповідає: «Він помер від раку нирок, але перед цим брат три роки займався цим спадком, [PERSON] підіслав чоловіка, в під`їзді брата побили. Брат пішов до відділення поліції Інгулецького району, там йому заклеїли рот скотчем, побили, били по ниркам, вважає, що після цих побоїв утворилась пухлина і метастази і брат пішов з життя». Репортер запитує: «По сьогоднішньому питанню, є якісь свідки, хтось щось каже?» [PERSON] відповідає: «Сусідка виходила з 40 квартири і сказала, що десь близько об 11.00 год. чула чоловічі голоси і як начебто були сліди берців, тітка відчинила двері якомусь чоловікові». Репортер запитує: «У вас є якийсь чоловік, який міг би прийти до вас ?», [PERSON] відповідає: « [PERSON] , крім неї і чоловіка, ключів ні в кого немає, туди ніхто не ходив. Вважає, що наняли вбивцю і тітку вбили». Репортер запитує: «Ваш чоловік сьогодні приходив до квартири?», [PERSON] відповідає: « [PERSON] ». Репортер запитує: «Це 39 квартира, скільки в ній кімнат?», [PERSON] відповідає: «Двокімнатна квартира». Репортер запитує: «Тітка далеко знаходилась від виходу?», [PERSON] відповідає: «Вона лежала на ліжку, наче її хтось штовхнув, була вдягнена». Репортер запитує: «Якісь сліди на шиї від удушшя були?», [PERSON] відповідає: «Не бачила, вони може їй якусь пігулку дали чи укол зробили. Тітці було 87 років, але вона була здорова, вона слідкувала за тіткою, кожен день давала їй пігулки від тиску, тітка була на ногах». Репортер запитує: «Сусіди, не кажуть, що вона просила допомогти, викликати швидку?», [PERSON] відповідає: « [PERSON] , сусідка говорила, що вона чула чоловічі голоси, на сходовій клітині, були сліди від взуття, але сусідка їх підмела. Якщо б була природна смерть, то це було при закритих дверях. Двері були відкриті, може вбивця постукав і тітка відчинила двері, тітку вбили, а двері закрити не змогли, тому прикрили на ганчірку, бо не було ключів. Вважає, що це вбивство». Потім сама [PERSON] запитує у репортера: «А ви вважаєте, що це вбивство?». Репортер відповідає: «Схоже на те, бо якщо б людині було погано, навіщо їй на ганчірку закривати двері». [PERSON] каже: « Що це був вбивця, перед цим у 2014 році був апеляційний суд і перед судом він підіслав чоловіка, щоб вкрасти тітчин паспорт, наче як для перевірки, тітка лежала в лікарні. Буян підіслав в цю квартиру чоловіка, хотів забрати паспорт, а перед цим був живий брат, він був довіреною особою тітки, тітка лежала в лікарні, у [PERSON] і у тітки був адвокат Болотін, вони начебто принесли експертизу, свідоцтва про народження і тітка під їх диктовку написала, що начебто вона отримала свідоцтво, а свідоцтво вона не отримувала, потім підіслали чоловіка під виглядом чергового лікаря, він поміряв їй тиск і почав щось шукати, тітка запитала, що ви шукаєте, він відповів, що він шукає паспорт, щоб виписати ліки, але там потрібен її паспорт, тітка пояснила, що паспорта у неї немає, він у її племінниці, чоловік потім сказав, що він ще прийде. Вони хотіли тітку зробити «бомжем», в неї нема паспорту, нема свідоцтва про народження і вона не зможе боротися за спадок. Вони хотіли тітку позбавити дієздатності, вона подзвонила за номером телефону, якій був вказаний на папірці, який підкинули, їй відповіли, що [PERSON] знаходиться в ПНД на обліку, брат ніколи на обліку в ПНД не знаходився». Репортер запитує: «Як ви вважаєте, це вбивство, на що воно вплине, як це вбивство вигідно замовнику?». [PERSON] відповідає: «Вважає, що це повинен казати її адвокат, але як вона гадає, що він вступить в спадок як спадкоємець 4 черги і вона є спадкоємцем 4 черги, і тоді він отримає половину спадку, а якщо він вб`є і її, то отримає спадок повністю». Репортер запитує: «Чи є ще спадкоємці крім неї?», [PERSON] відповідає: «Ні, тільки я». Репортер каже [PERSON] , що вона повинна піклуватися про свою безпеку, повинна в суд написати заяву, щоб їй призначили охорону, а також написати список тих, хто хоче її вбити на випадок її смерті. [PERSON] відповіла, що вона вже написала, що у випадку своєї смерті просить вважати винуватим [PERSON] . Суд,

Outcome: partial