Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Між ними припинилися шлюбні стосунки. Вони припинили вести спільне господарство. Шлюб існує формально, а тому просить шлюб розірвати. 06.02.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, згідно якого він зазначає, що обставини на які посилається позивач носять лише формальний характер. Вони в шлюбі прожили сорок років та мають 5 дітей. [PERSON] має проблеми із здоров`ям. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. 14.02.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої добровільність шлюбу є однією із його основних засад. Позивач не бажає перебувати у шлюбі із [PERSON] . Відносно надання строку на примирення заперечує. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак згідно відзиву на позовну заяву повідомив, що не бажає приймати участь в судовому засіданні. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.02.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.02.1983 року. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.2006 року. Згідно сигнальної карти на хвору [PERSON] № 754 від 26.11.2020 встановлено діагноз спеціальний розлад особистості, емоційно-нестабільний розлад, імпульсивний розлад. Доказів про те, що позивач є недієздатною особою суду не надано. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст.\~111,\~112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси. \~На підставі наведеного та

Outcome: approved