Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

26.12.2022 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №112), посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені за рік до звернення до суду, спільне життя припинено та поновленню не підлягає, збереження шлюбу протирічить інтересам позивачки. Окремо просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою позову для звернення до суду у розмірі 700,00 грн. Окремо надала заяву від 26.12.2022 року, в якій просила розглядати справу без участі позивачки та підтримала позовні вимоги у повному обсязі (а.с.11). Підставою звернення до суду позивачка зазначила те, що подружжя виявилося людьми з різними характерами, відповідач не приймає ніякої участі у вирішенні сімейних питань, сторони втрати почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 11.01.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, з можливістю подання відповідачем відзиву, справу було призначено до судового розгляду на 30 січня 2023 року (а.с.15). Перед судовим засіданням 30.01.2023 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за відсутністю відповідача (а.с.21). В судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у судовому засіданні без їх участі, при цьому відповідач визнав позовні вимоги, а позивачка наполягала на їх задоволенні, суд вважає за можливе розглянути справу у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 22.07.2014 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №112), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.3), яке після розгляду справи погашається. Від шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 02.10.2014 року (актовий запис №150 від 06.07.2006 року)(а.с.4) та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 02.10.2014 року (актовий запис №251 від 25.09.2010 року) (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою та визнані відповідачем підстави розірвання шлюбу, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам сторін по справі. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, в даній справі, враховуючи визнання позову відповідачем до початку вирішення справи по суті, позивачці слід повернути 50% сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що становить 496,20 грн., а з відповідача на її користь слід стягнути інші 50% сплаченого судового збору, що становить інші 496,20 грн. Крім цього позивач заявила до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700,00 грн., які складаються з витрат за підготовку та складання позовної заяви, на доказ чого суду були надані докази перерахування вказаних коштів адвокату Бойко О.В., договір про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року та акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року з детальним розписом часу та витрат, які адвокат витратив на складання позовної заяви [PERSON] (а.с.7-9). Вирішуючи питання стягнення вказаних витрат з відповідача, суд погоджується з їх розміром, вважає їх спірмірними із предметом позову та вирішує їх стягнути у відповідності до вимог ст.137 ЦПК України з відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved