Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі в сумі 15000, 00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказано, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають, за спільною домовленістю сторін неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем. [PERSON] одноосібно опікується дитиною, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. В свою чергу, відповідач є працездатним, має сталий, великий та недекларований дохід, який становить не менше 40000, 00 грн, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а тому заявлений розмір аліментів є зваженим. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 28). Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1415, 50 грн. В обґрунтування відзиву зазначив, що раніше дійсно мав непоганий дохід, однак після хвороби за станом здоров`я не має можливості отримувати інші доходи окрім пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі. Крім цього відповідач зазначив, що має на утриманні дитину від попереднього шлюбу, про що позивачу було достеменно відомо. Таким чином, заявлений розмір аліментів в сумі 15000, 00 грн є безпідставним та необґрунтованим. Відповіді на відзив від позивача не надходило. В судовому засіданні 13.02.2023 року позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначила, що відповідач постійно безпідставно виганяв її з дому, отримує дохід в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця, а тому має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний момент у зв`язку з хворобою не працює, отримує допомогу від брата та сестри, має на утриманні доньку від першого шлюбу, сплачуватиме аліменти з пенсії в розмірі 1415, 50 грн щомісячно. Заперечив щодо отримання доходу в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця та заначив, що відповідних доказів позивачем до суду не надано. Вислухавши учасників судового розглядк, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис №2838 (а.с. 6). У шлюбі сторони стали батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , розташований по [ADDRESS] та 39/100 частки будинку [ADDRESS] (а.с. 20-25). Відповідно до довідки обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12ААГ №075684 [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи, останньому протипоказана важка фізична праця (а.с. 35). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6598 КП «Лікарня №2 імені В.П. Павлусенка», акту №177 дослідження стану здоров`я призовника, акту №35 дослідження стану здоров`я призовника вбачається, що відповідачу встановлено наступні діагнози: інфаркт мозку, гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без серцевої недостатності, цукровий діабет типу 2 з діабетичною полінейропатією, гіпертонічна хвороба 3 ступеню, енцефалопатія 3 ступеню (а.с. 37, 39-40). Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.06.2015 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2015 року скасовано в частині визначення розміру аліментів та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн щомісячно, починаючи з 26.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-42). Відповідач не є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 30.01.2023 року №0625-23-01223 з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2022 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с. 44). Статтею 27\~Конвенції про\~права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР\~№ 789\~ХІІ від\~27.02.91\~року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01 січня 2023 року становить 2833 грн. При цьому, відповідно до\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Заявляючи позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 15000, 00 грн щомісячно, позивач стверджує, що відповідач працездатний, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, отримує дохід в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця. Однак, відповідачем спростовано посилання позивача, якими обґрунтована позовна заява та доведено належними доказами, що він є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим йому протипоказана важка фізична праця, офіційного місця роботи та доходів не має, на утриманні має іншу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . на утримання якої стягуються аліменти. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також беручи до уваги, що коштів позивача на утримання сина недостатньо для надання належного утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги та стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 2000, 00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,65 грн.

Outcome: partial