Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 5521829,50 грн., отримані відповідачем на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що сторони з 14.10.1995 року перебували у шлюбі. 20.10.2017 року, перебуваючи в шлюбі сторони надали позику гр. [PERSON] в розмірі 9351000,00 грн., договір позики між [PERSON] та [PERSON] , кошти він не повертав вчасно, тому відповідач звернувся до суду. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] , грошові кошти в сумі 11043659,00 грн., половина з яких належить позивачці так як це сумісне майно подружжя, тобто позивач має право на грошові кошти в сумі 5521829,50 грн., тому звернулася до суду. Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позові, вказала, що їй не відомо чи отримав відповідач кошти за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року чи ні, але він може їх отримати в будь-який момент. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що грошові кошти за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року відповідач не отримав, і не відомо чи взагалі отримає, так як рішення не виконано, сума стягнута за рішенням не виплачена боржником, у відповідача немає в наявності коштів стягнутих судом. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 14.10.1995 року перебували у шлюбі. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 20.10.2017 року, перебуваючи в шлюбі сторони надали позику гр. [PERSON] в розмірі 9351000,00 грн., договір позики між [PERSON] та [PERSON] , кошти він не повертав вчасно, тому відповідач звернувся до суду. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] , грошові кошти в сумі 11043659,00 грн.. Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Аналогічні норми містяться в Кодексі про шлюб та сім`ю України. Частиною 2 статті 12 ЗУ «Про власність», у редакції Закону станом на серпень 1997 року, визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2021 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] , грошові кошти в сумі 11043659,00 грн., ці кошти є спільним майном подружжя сторін, але при цьому для стягнення грошових коштів з [PERSON] необхідно встановити, що останній отримав грошові кошти в сумі 11043659,00 грн. за рішенням суду і витратив їх на власний розсуд не надавши позивачеві половину. Підтвердження того факту, що [PERSON] отримав грошові кошти за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в сумі 11043659,00 грн. суду не надано. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у них на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Якщо майно знаходиться у третіх осіб позивач має право на витребування його 1/2 частини у боржника. Такий правовий висновок підтверджується позицією Верховного Суду у Постановах від 18.07.2018 року справа № 477/1891/14-ц, від 25.04.2018 року справа № 212/8891/15-ц, 13.05.2019 року справа №638/1962/17. Крім того річ (грошові кошти) є предметом матеріального світу, а отже різновидом рухомого майна в цій справі, наявність якого має бути доведена, позивач навіть не надає суду належним чином завірену копію рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, що набрало законної сили. Оскільки стягнуті рішенням кошти відповідач ще не отримав, зокрема факт їх отримання відповідачем, позивачем не доведений, суд вважає позов передчасним та не обгрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження позову та наявності у відповідача грошових коштів в розмірі 11043659,00 грн., або хоч якоїсь їх частини, заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed