Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

у вересні 2022 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить судвиключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №2109 від 26.07.2013 зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2012 року познайомився з [PERSON] , яка через декілька тижнів від знайомства в листопаді 2012 року, повідомила, що завагітніла і вирішила народжувати дитину. Позивач дуже зрадів від звістки [PERSON] про те, що у нього буде дитина, оскільки за 38 років життя, які минули до знайомства з останньою, не зважаючи на перший шлюб дітей так і не було, вона стала першою жінкою, що повідомила про вагітність від нього. В листопаді 2012 року, за його пропозицією вони почали мешкати разом у близьких в належній йому на праві приватної власності к. № 22а, комунальної кв. [ADDRESS] . Враховуючи вкрай короткий термін їхнього знайомства, пропозицію [PERSON] мешкати разом зробив виключно з причин її вагітності, будучи впевненим, що батьком дитини є саме він. [INFO] народився син [PERSON] . Під час народження і реєстрації дитини в органах реєстрації актів цивільного стану [PERSON] є його сином. У вересні 2021 року [PERSON] повідомила [PERSON] , що вона знову вагітна. Після народження у 2013 році сина [PERSON] , він був категорично проти народження другої дитини виходячи з того, що його матеріальний стан не дозволяє утримувати ще одну дитину, оскільки відповідач упродовж майже 9 років не бажала працювати і допомагати дбати про матеріальний добробут сина [PERSON] . Після повідомлення відповідача про те, що вона все ж таки вагітна, з урахуванням їхнього життя, в якому він вдень постійно перебував на роботі, а відповідач, як непрацююча особа, знаходилась вдома, вжиття [PERSON] заходів по недопущенню вагітності [PERSON] , у позивача виникли обґрунтовані, на його думку, сумніви щодо батьківства другої дитини. 19.04.2022, без пояснення причин, [PERSON] забравши сина покинула [PERSON] і, таким чином, стала ініціатором припинення будь-яких стосунків між ними. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022 відкрито підготовче провадження по справі (а.с. 16-17). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2022 по справі призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації за клопотанням представника позивача. 23.01.2023 до суду надійшов висновок експерта №103-155-2022 відновлено провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 08.02.2023 подав заяву відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю в іншому процесі (а. с. 63). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, 29.09.2022 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується із позовними вимогами, оскільки вони проживала з позивачем однією сім`єю, вели спільне господарство з вересня 2012 по квітень 2022. Зазначає, що виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження має на меті - уникнення сплати аліментів на утримання їхнього сина (а. с. 22-26). Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлений належним чином, 30.09.2022 подала заяву про слухання справи без участі представника на наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи (а.с. 34). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народився син [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2013 виданого Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства, а п. 9 містить роз`яснення до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Так, ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана дитини відповідно статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батькам, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. На має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з висновку експерта №103-155-2022, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а. с. 52-55). За таких обставин, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження наданими доказами, а тому в позові слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed