Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

У листопаді 2020 року Головне управління Національної поліції України в Київській області звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, квартирну плату, втрат від інфляції процесів та 3 % річних. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] (відомчий гуртожиток Головного управління Національної поліції України в Київській області) на підставі ордера виданого 23.11.2004 року її чоловікові [PERSON] Головним управлінням МВС України в Київській області (з 07.11.2015 ГУНП в Київській області) та отримувала послуги, що надавались Головним управлінням Національної поліції України в Київській області. [INFO] її чоловік помер. Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг під час проживання на зазначеній житловій площі та оплату коштів за користування ними. Станом на 01.09.2020 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 55960,99 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області (суддя Усатов Д.Д.) від\~15.11.2021\~року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 579 від 08.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/15113/20 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. Ухвалою судді від 13.10.2021 року справу прийнято за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, відповідно до якого представник позивача підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі -\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] (відомчий гуртожиток Головного управління Національної поліції України в Київській області) на підставі ордера виданого 23.11.2004 року її чоловікові [PERSON] Головним управлінням МВС України в Київській області (з 07.11.2015 ГУНП в Київській області) та отримувала послуги, що надавались Головним управлінням Національної поліції України в Київській області. [INFO] її чоловік помер. Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг під час проживання на зазначеній житловій площі та оплату коштів за користування ними. Станом на 01.09.2020 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 55960,99 грн. Відповідно до ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. За приписами ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 09 листопада 2017 року№ 2189-VIII«Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 67, 68 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити оплату за житлово-комунальні послуги. За приписами ст. 526 ЦК України установлено, що зобов`язання повинно виконувати належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 01.09.2020 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 55960,99 грн. Відповідачем доказів сплати позивачу заборгованості суду не надано. З огляду на наведене, позовна вимога про стягнення 53705,99 грн. підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 1611,16 грн. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд вважає його арифметично правильним, а відтак вимоги про стягнення 1611,16 грн. 3 % річних підлягають задоволенню судом. У силу положень ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved