Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого, просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] надміру виплачені йому кошти державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як одержувач соціальної допомоги згідно з Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі тимчасова допомога), призначаються відповідними органами соціального захисту населення, з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу на 6 місяців. Згідно з довідкою про наявний страховий стаж Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.09.2019 № 646/03.12, яку надав відповідач [PERSON] на обліку в органах Пенсійного фонду України він не перебував, пенсію не отримував, не мав права на пенсію, в зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу (право на пенсійну виплату виникне з 01.09.2022р.). [PERSON] згідно з його заявою від 27.09.2019 та наданих ним документів з 01.09.2019р. (з наступного дня після досягнення пенсійного віку) по 29.02.2020р. було призначено тимчасову допомогу, розмір якої визначався, як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не більше 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Під час проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надав відповідач при подачі заяви на призначення вищевказаної допомоги було виявлено, що заявник з 27.11.2019 року отримує пенсію за віком. В наслідок неповідомлення про зміну обставин, що можуть вплинути на отримання допомоги, заявнику були надміру виплачені кошти тимчасової допомоги за період з 27.11.2019р. по 29.02.2020р. в сумі 5044,66 грн. Відповідач з Порядком був ознайомлений, також попереджений, що наведені ним відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги будуть перевірені та дав на це згоду, про що свідчить його підпис у заяві до УСЗН від 27.09.2019. Також у цій заяві він зобов`язався повідомити управління в разі зміни обставин, що можуть вплинути на отримання допомоги. Відповідно до\~п.\~24\~Порядку якщо\~особою приховано\~відомості або\~навмисно подано\~недостовірні дані\~про її\~дохід та\~майновий стан,\~що вплинуло\~на призначення\~тимчасової допомоги\~і визначення\~її розміру\~та внаслідок\~чого були\~надміру виплачені\~кошти,\~органи соціального\~захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі\~про обсяг\~надміру виплачених\~коштів і\~строк їх\~повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідачу направлялося повідомлення 26.04.2021 за № 03/2979 стосовно погашення надміру виплачених коштів допомоги в добровільному порядку до 12.05.2021 з попередженням, що в разі його відмови управління змушене буде звернутись до суду, на яке він не відреагував і не повідомив про своє рішення. У телефонному режимі [PERSON] пообіцяв регулярно (щомісячно) сплачувати борг, але своє зобов`язання не виконав. Протягом тривалого часу відповідачем час від часу, не регулярно, після нагадувань по телефону, сплачувалися суми (13.05.2021 200 грн, 22.06.2021 100 грн, 03.08.2021 50 грн, 21.10.2021 200 грн, 16.11.2021 80 грн, 17.01.2022 80 грн, 15.02.2022 100 грн, 13.04.2022 100 грн, 17.05.2022 100 грн, 15.07.2022, 16.11.2022 150 грн). На даний час борг становить 3684,66 грн. Прохають стягнути з [PERSON] , надміру виплачені йому кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в розмірі 3684,66 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що ще сплатив 200 грн., позовні вимоги щодо боргу визнав, щодо стягнення з нього судового збору заперечив. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як одержувач соціальної допомоги згідно з Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі тимчасова допомога), призначаються відповідними органами соціального захисту населення, з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу на 6 місяців. Згідно з довідкою про наявний страховий стаж Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.09.2019 № 646/03.12, яку надав відповідач [PERSON] та яка знаходиться в матеріалах справи,на обліку в органах Пенсійного фонду України він не перебував, пенсію не отримував, не мав права на пенсію, в зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу (право на пенсійну виплату виникне з 01.09.2022). Відповідно заяви [PERSON] від 27.09.2019 та наданих ним документів з 01.09.2019 (з наступного дня після досягнення пенсійного віку) по 29.02.2020 було призначено тимчасову допомогу, розмір якої визначався як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не більше 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до п. 16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється у разі призначення пенсії - з дати її призначення. Відповідно до п. 8 Порядку у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу. Відповідно копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.04.2020 № 1600-0210-6/29978 виявлено, що заявник з 27.11.2019 отримує пенсію за віком. Відповідач з Порядком був ознайомлений, також попереджений, що наведені ним відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги будуть перевірені та дав на це згоду, про що свідчить його підпис у заяві до УСЗН від 27.09.2019. Також у цій заяві він зобов`язався повідомити управління в разі зміни обставин, що можуть вплинути на отримання допомоги. Внаслідок неповідомлення про зміну обставин, що можуть вплинути на отримання допомоги, заявнику були надміру виплачені кошти тимчасової допомоги за період з 27.11.2019 по 29.02.2020 в сумі 5044,66 грн. Відповідно до п. 24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідачу [PERSON] направлялося повідомлення 26.04.2021 за № 03/2979 стосовно погашення надміру виплачених коштів допомоги в добровільному порядку до 12.05.2021 з попередженням, що в разі його відмови управління змушене буде звернутись до суду, на яке він не відреагував і не повідомив про своє рішення. У телефонному режимі [PERSON] пообіцяв регулярно (щомісячно) сплачувати борг, але своє зобов`язання не виконав. Протягом тривалого часу відповідачем час від часу, не регулярно, після нагадувань по телефону, сплачувалися суми (13.05.2021 200 грн, 22.06.2021 100 грн, 03.08.2021 50 грн, 21.10.2021 200 грн, 16.11.2021 80 грн, 17.01.2022 80 грн, 15.02.2022 100 грн, 13.04.2022 100 грн, 17.05.2022 100 грн, 15.07.2022, 16.11.2022 150 грн). Борг становить 3684,66 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем 02.02.2023 року було сплачено Управлінню ще 200 грн, що підтверджується копією квитанції. Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності наданими доказами, суд приходить до висновку, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, що виразилась у приховуванні відповідачем обставин, які впливають на виплату державної соціальної допомоги, останньому було надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, які на час розгляду справи повністю не відшкодовані відповідачем, а саме в сумі 3484 грн. 66 коп. (з вирахуванням 200 грн, сплачених відповідачем 02.02.2023 року) На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3484 грн. 66 коп. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: partial