Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~В січні 2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. У заяві вона вказала, що [PERSON] являється їй свекрухою. 04 лютого 2022 р. було розірвано шлюб між нею та сином заінтересованої особи [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу, заінтересована особа почала проявляти стосовно неї безпідставну агресію, цькування, погрози, психологічно тиснути, принижувати, виражатися на її адресу образливими словами, внаслідок чого між ними почали виникати сварки, що породжували стосовно неї як психологічне і фізичне домашнє насильство. Все це негативно впливає на психологічний стан дитини. 16 січня 2023 р. біля 12 год 15 хв [PERSON] , 1956 р.н., перебуваючи поблизу приміщення Чортківського суду на грунті неприязних відносин розпочала словесний конфлікт із нею, в ході чого умисно спричинила їй фізичну біль, не спричинивши тілесних ушкоджень. Оскільки після звернення до поліції погрози свекрухи не припинились, погрожує «облити кислотою», зважаючи на це, змушена звернутись до суду із вимогою про видачу обмежувального припису. У судовому засіданні заявниця [PERSON] , представник заявниці [PERSON] підтримують заяву частково, в частині заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця роботи [PERSON] . Заводської селищної ради не підтримують. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо застосування обмежувального припису не заперечує. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 26 листопада 2011 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області стверджується належність документа [PERSON] , [INFO] , місце народження смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 11 листопада 2011 року, який розірвано в лютому 2022 року. Згідно довідки №29 від 24 січня 2023 року виданої Заводською селищною радою проте, що [PERSON] працює на посаді секретаря ради з 15 грудня 2015 року і по даний час. Між заявницею [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації. Відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 січня 2023 року вбачається, що цього ж числа біля 12 год 15 хв гр. [PERSON] , [INFO] перебуваючи поблизу приміщення Чортківського районного суду Тернопільської області, на грунті неприязних відносин розпочала словесний конфлікт із [PERSON] , в ході чого умисно спричинила останній фізичну біль, не спричинивши тілесних ушкоджень. 08 лютого 2023 року Чортківським районним судом Тернопільської області винесено вирок та визнано винною [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. в дохід держави. Відповідно до\~ст. 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання). Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п. 2 ч. 1 ст.\~24\~вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. У відповідності з вимогами ч.2 ст.26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно вимог ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи положення\~ Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Статтею 21\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. З огляду на те, що заявника слід вважати постраждалою особою у відповідності з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі, - суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме видачі обмежувального припису стосовно кривдника. Розділом\~IV\~глави\~13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 350-6 ЦПК України\~передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявницею та її представником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , яка як жертва домашнього насильства потребує захисту з боку держави. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] шляхом встановлення тимчасового обмеження прав кривдника та покладення обов`язку, зокрема, встановленого ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial