Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

В січні 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26 січня 2002 року зроблено запис №7. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що протягом останніх років стосунки між ним та відповідачем розладились, зникло порозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З серпня 2022 року стосунки з відповідачем погіршилися та вони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, сторони припинили спільне проживання. Спроби до примирення подружжя позитивних результатів не дали, подальше спільне життя сторін неможливе. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON] ». Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 26 січня 2002 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за №7 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved