Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу а саме Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ОД № 068933 виданого 15 травня 2000 року на ім`я [PERSON] . Заява мотивується тим, що в паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено « [PERSON] », при цьому у правовстановлюючому документі - « [PERSON] ». Посилаючись на те, що вказані розбіжності в написанні прізвища виникли підчас перекладу прізвища з російської на українську мову, та на теперішній час суперечності в документах перешкоджають заявнику провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, просила встановити факт належності їй Державного акту. В судове засідання заявник не з`явилася, при цьому надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи- Юридичного департаменту Одеської міської\~ради не з`явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщався. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. \~Судом встановлено, що 15 травня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 068933 громадянину України [PERSON] , у тому що на підставі рішення 10 сесії ХХІІ скликання Августівської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 08 квітня 1997 року № 66/р ХХІІ їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,071 гектарів, яка розташована на території Августівської сільської ради садівничого кооперативу «Авіатор», діл. №8, для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 97№1892. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 11 серпня 1999 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». На другій сторінці паспорта прізвище заявника записано російською мовою як « [PERSON] ». З метою державної реєстрації права власності на земельну ділянку заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак, рішенням від 22 червня 2022 року № 63941737 державним реєстратором було відмовлено в реєстрації прав у зв`язку із тим, що відповідно до поданого Державного акту серії ІІІ-ОД № 068933 від 15.05.2000 року земельна ділянка належить [PERSON] , тоді як заявником є [PERSON] . У зв`язку з тим, що вищевказаному державному акті прізвище заявниці помилково було написано « [PERSON] », тоді як в паспорті зазначено « [PERSON] » виникла неузгодженість між документом, що посвідчує особу заявниці та державним актом на право приватної власності на землю. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку, остання вимушена була звернутися до суду, оскільки в позасудовому порядку встановити даний факт неможливо. Суд встановив, що орфографічна розбіжність записів прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », як наслідок міжмовних перетворень, є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько російської міжмовної взаємодії. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті \~Згідно ст.8 п.11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№\~5\~«Про\~судову\~практику про\~справи\~про\~встановлення фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за\~№\~5\~від\~31\~березня\~1995р.\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~встановлення фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про яке просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.\~ \~ \~ \~На підставі\~вищенаведеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що суд\~надано достатньо\~доказів,\~які підтверджують\~факт, належності [PERSON] правовстановлюючого документу.

Outcome: approved