Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.07.2019 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02.07.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредиту розмірі 70000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач усупереч положень договору та вимог ст.\~509,\~526,\~629,\~1054 ЦК України, своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, не сплачував щомісячні мінімальні платежі. Оскільки відповідач добровільно не вчиняє дій щодо погашення заборгованості, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи викладене вище, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг від 02.07.2019, яка станом на 01.02.2022 становить 13262,96 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив до суду заперечення в якому просив відмовити у стягненні заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 850,40 грн., стягнення заборгованості за відсотками у сумі 5412,56 грн. В частині стягнення тіла кредити у розмірі (з урахуванням вже списаного судового збору) 4519 грн. не заперечує. Вказав, що кредитний ліміт станом на 02.02.2023 становить 7000 грн.. АТ «Універсал Банк» зазначає суму тіла кредиту 12412,56 грн., яка складається з тіла кредиту 7000 грн. та 5412,56 грн. відсотків. На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надав суду копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», витяг з тарифів банку, витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, розрахунок заборгованості по банківській картці, що видавалась на підставі підписання анкети заяви. Факт отримання кредитних коштів, користування вказаними коштами та наявність непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн. відповідач не заперечує. З приводу вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками, пенею та комісією зазначає наступне. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із цим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інше. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірну. У анкеті-заяві від 02.07.2019, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена, не зазначено розрахунок відсотків, пені та комісії. Позивач, обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення відсотків, пені та комісії, крім самого розрахунку заборгованості посилається на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт і витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», що розміщені в мобільному додатку «Монобанк», як невід`ємні частини укладеного договору, а також на підписаний особисто позичальником паспорт\~ споживчого кредиту. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці тарифи банку та витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, [PERSON] розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, сам е у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, враховуючи, що вони не підписані [PERSON] . Інформація у мобільному додатку та роздруківка внутрішнього документу позивача не можу бути належним доказом, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Анкета-заява, яка підписана [PERSON] не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків, пені, комісії та порядок повернення кредиту. Крім того, позивачем в односторонньому порядку було списано з картки відповідача суму в рахунок судових витрат, як і зазначено в розрахунку. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ч. 3 ст.\~3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 02.07.2019 [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, з якої вбачається, що АТ «Універсал Банк» відкриває [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлює кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Частиною 1 статті 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до ч.ч. 1-2ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12\~вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч. 1,2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 статті 77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 6ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві АТ «Універсал Банк» посилався на те, що 02.08.2019 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення. При цьому, ні Умови і правила надання банківських послуг та тарифи, ні паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Також, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та тарифів, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог умовами, тарифами та паспортом споживчого кредиту. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, підписана відповідачем, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, проте не містить жодних даних про умови кредитування. При цьому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02.07.2019 року, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. З матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК Україниза змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача(www.monobank.ua)змінювалися АТ «Універсал Банк». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами та віднесення їх до тіла кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» посилається на те, що згідно п. 5.22 розділу ІІ Умов та правил, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з [PERSON] суд зазначає, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів. Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16.09.2020. З наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки про рух коштів по картці [PERSON] вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 12412,56 грн., але починаючи з 01.10.2019 року банк здійснював автоматичне погашення відсотків, за рахунок тіла кредиту. Проте, доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків банком не надано суду першої інстанції і не надано апеляційному суду, тому такі дії позивача не відповідають суті відносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» відсотків за кредитним договором. Відповідач не заперечує про отримання кредитних коштів у АТ «Універсал Банк», проте, він не погоджується з заборгованістю за порушення грошового зобов`язання та заборгованості за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманих коштів. Отже, виходячи з вищенаведеного, а також зважаючи на те, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 7000 грн., а тому наявні правові підстави для стягнення заборгованість в розмірі 7000 грн., що також узгоджується із висновком викладеним у вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Посилання відповідача про стягнення позивачем з нього судового збору у сумі 2481 грн. суд не бере до уваги, оскільки заборгованість за договором про надання банківських послуг від 02.07.2019 стягується станом на 01.02.2022, а судовий збір з відповідача відповідно до руху коштів по картці від 02.02.2023 списаний 18.10.2022. Отже, оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1290 грн. на користь АТ «Універсал Банк».

Outcome: partial