Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

07.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши третьою особою П`яту Харківську державну нотаріальну контору, і просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири, що знаходить за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27.03.2019 року [PERSON] звернулася до судді Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів по справі. Відповідно до цієї ухвали від П`ятої державної нотаріальної контори м. Харкова Харківської області було витребувано належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи № 63386165 (номер у нотаріуса 583/2018) після смерті [PERSON] , [INFO] , смерть якого настала [INFO] . Померлий [PERSON] для [PERSON] був рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , яка народилася під час перебування у шлюбі батька [PERSON] та матері [PERSON] . Після смерті [PERSON] у спадщину залишилося нерухоме майно, а саме 1/2 частина двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Також спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є його матір (бабуся [PERSON] ) - [PERSON] . Разом з тим, 16.05.2019 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ця заява була зареєстрована в спадковому реєстрі за №120 та долучена до матеріалів спадкової справи №63386165 (номер у нотаріуса № 583/2018), яка відкрита у П`ятій державні нотаріальній конторі м. Харкова за заявою [PERSON] . Станом на сьогоднішній день нотаріус П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Колосовій К.Ю. свідоцтво про право на спадщину не видавав, як і не видавав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, хоча шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 04.04.2019 року і [PERSON] заяву про прийняття спадщину подала вчасно. На теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкове майно, у зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2019 року клопотання позивача [PERSON] про відстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Відстрочено [PERSON] сплату судового збору за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом\~до ухвалення судового рішення у справі. Прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання. 30.08.2019 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Романенко Н.А. надійшов відзив на позов, в якому остання зазначила, що [PERSON] , [INFO] , є батьком позивача. [PERSON] помер [INFO] , у зв`язку з чим видано свідоцтво про смерть. Батько позивача був власником 1/2 частиною квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №155922901 з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Відповідачем не заперечується, що відповідач та позивач є спадкоємцями першої черги за законом. Обидві сторони своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №63386165 (номер справи у нотаріуса 583/2018), копія якої витребувана судом та знаходиться у матеріалах справи №639/981/19 (а.с. 17-39 у справі №639/981/19). Проте, позивачем в позовній заяві приховано від суду факт, що [PERSON] 15.02.1995 року було складено заповіт, в якому єдиним спадкоємцем спірного майна зазначено його матір - [PERSON] . Отже, з урахуванням того, що заповіт є чинним, не визнаний судом недійсним, відповідач прийняла спадщину та не відмовлялась від її прийняття, єдиним спадкоємцем майна, зазначеного у заповіті, а саме квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . За наявності чинного заповіту неможливо до спірного майна застосувати положення спадкування за законом, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. 30.08.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено. Ухвалено підготовче засідання по цивільній справі №639/2934/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначене на 14 годин 00 хвилин 17.10.2019 року та подальші підготовчі і судові засідання проводити в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу (місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, буд. 3-а). Виконання ухвали в частині технічного забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції по даній справі доручено Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу. Крім того, 11.10.2019 року на адресу суду за вх. №28380 від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2019 року клопотання позивача [PERSON] та її представника про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, яка у зв`язку з реорганізацією приєднана до Другої Харківської міської державної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково. Призначено по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, яка у зв`язку з реорганізацією приєднана до Другої Харківської міської державної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом судову оціночно-будівельну експертизу. Підготовче провадження на час проведення експертизи зупинено. 13.01.2019 року з ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса повернуто матеріали зазначеної цивільної справи без виконання ухвали суду з повідомленням за №14/104СЕ-19 про неможливість надати висновок експерта. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року поновлено підготовче провадження у цивільній справі за\~позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, яка у зв`язку з реорганізацією приєднана до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання. В подальшому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.02.2021 року клопотання позивача [PERSON] та її представника про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контори, яка у зв`язку з реорганізацією приєднана до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом судову оціночно-будівельну експертизу. Провадження на час проведення експертизи зупинено. 25.10.2021 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повернуто матеріали зазначеної цивільної справи разом з висновком судової оціночно-будівельної експертизи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.11.2021 року поновлено підготовче провадження у цивільній справі за\~позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора, яка у зв`язку з реорганізацією приєднана до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~10.01.2022\~року підготовче\~провадження у\~цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Друга Харківська\~міська державна\~нотаріальна контора\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 08.02.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Бабаліч М.М. надав вступне слово, в якому позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаюсь на викладені у позові обставини. При цьому представник позивача визнав ту обставину, що у позивача відсутні будь-які передбачені законом підстави для отримання обов`язкової частки у спадщині. Представник відповідача [PERSON] адвокат Романенко Н.А. приймала участь у судових засіданнях, надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність на підставі раніше поданих доказів. Представник третьої особи Другої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, в тому числі матеріали цивільної справи №639/981/19 (заява про забезпечення доказів), дослідивши зміст заяв по суті справи, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 07.12.1989 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1829. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу залишено без змін (т.1 а.с. 9). [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1713 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.03.1991 року. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 6). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що зроблено відповідний актовий запис №14657 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т.1, а.с. 5). 16.01.2019 року позивач [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1, а.с.12). Ця заява була зареєстрована в спадковому реєстрі за №120 та долучена до матеріалів спадкової справи №63386165 (номер у нотаріуса № 583/2018), яка відкрита у П`ятій державні нотаріальній конторі м. Харкова за заявою [PERSON] , поданою 26.11.2018 року, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи (а.с.18-21 справи №639/981/19). Отже судом встановлено, що як [PERSON] так і [PERSON] своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №63386165 (номер справи у нотаріуса 583/2018), копія якої витребувана судом та знаходиться у матеріалах справи №639/981/19 (а.с. 17-39). Однак,\~матеріали спадкової\~справи №63386165\~(номер\~справи у\~нотаріуса 583/2018),\~копія якої\~витребувана судом\~та знаходиться\~у матеріалах\~справи №639/981/19,\~містять заповіт\~від 15.02.1995\~року,\~який є\~чинним і\~в якому\~ [PERSON] зазначив,\~що належну\~йому на\~праві особистої\~власності квартиру\~ [ADDRESS] \~він заповідає\~матері [PERSON] .\~Родинні зв`язки\~їх підтверджено\~витягом з\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~щодо актового\~запису про\~народження (т.1, а.с. 66, а.с.26- 29 справи №639/981/19). На день смерті [PERSON] належало на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді 1/2 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.02.2019 року та від 10.01.2022 року (т.1, а.с.10, т.2 а.с.19-20). Інша 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] , що підтверджується копією витягу КП «ХМБТІ» від 21.02.2005 року про реєстрацію права власності та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.02.2019 року і від 10.01.2022 року (т.1, а.с. 59, т.2 а.с.19-20). Однак, відповідно до Інформації (деталізованої) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.01.2022 року, квартира [ADDRESS] , і раніше належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (т.2, а.с.19-20). Згідно з аналітичною довідкою про ринкову вартість майна від 29.08.2019 року, яка надана представником відповідача до відзиву, вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 820\~460,00 грн. (т.1, а.с. 50-58). Між тим висновком судової оціночно-будівельної експертизи №СЕ-19/121-21/5131-ОБ від 20.10.2021 року визначена ринкова вартість 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на дату проведення експертизи, а саме 20.10.2021 рік у розмірі 227\~597,00 грн. без ПДВ (т.1 а.с. 246-263). [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про зупинення нотаріальної дії - провадження по спадковій справі №63386165 (номер справи у нотаріуса 583/2018), та отримала відповідне роз`яснення нотаріуса (а.с. 37-38 справи №639/981/19). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У\~статті 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У\~статті 77 ЦПК України\~вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У\~статті 78 ЦПК України\~зазначено про допустимість доказів: 1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у\~ст. 80 ЦПК України: 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно\~зі ст. 22 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина, закріплені цією\~Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3\~ст. 55 Конституції України\~передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у ст.ст. 335, 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу). Відповідно до ст. 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Зі змісту ст. 328 ЦК України\~вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Таким чином, набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Разом з тим, ст.ст.\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємці за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1, 3 ст.1235 ЦК України заповідач може\~призначити своїми\~спадкоємцями одну\~або кілька\~фізичних осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Статтею 1241 ЦК України передбачено право на обов`язкову частку у спадщині Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини..\~Якщо заповідач\~розподілив між\~спадкоємцями у\~заповіті лише\~свої права,\~до спадкоємців,\~яких він\~призначив,\~переходить та\~частина його\~обов`язків,\~що є\~пропорційною до\~одержаних ними\~прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. За приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують права на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у\~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України\~встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі\~наданих суду\~доказів,\~а також\~з огляду\~на наведені\~норми законодавства,\~суд приходить\~до висновку,\~що сторони\~у справі\~є спадкоємцями\~першої черги\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] і\~вчасно звернулись\~до нотаріальної\~контори із\~заявами про\~прийняття спадщини.\~Між тим\~встановлено,\~що \~ [PERSON] \~було складено\~заповіт,\~який на\~даний час\~є чинним\~і не\~визнаний недійсним,\~в якому\~спадкодавець розпорядився\~належним йому\~нерухомим майном\~ квартирою\~ [ADDRESS] \~ і\~заповідав її\~матері [PERSON] .\~Оскільки на\~день смерті\~спадкодавцю належала\~половина спірної\~квартири \~заповіт є\~чинним саме\~щодо вказаної\~половини квартири,\~яка і\~є предметом\~позову.\~Враховуючи викладене,\~оскільки в\~ судовому\~засіданні не\~встановлено підстав\~для спадкування\~прав на\~вказане майно\~ за\~законом після\~смерті батька\~ позивачем\~ [PERSON] ,\~а також\~її прав на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині, суд не знаходить передбачених законом підстав і для визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку квартири, що знаходить за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Таким чином суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню\~не підлягають. Однак, оскільки при відкритті провадження позивачу було відстрочено сплату судового збору за позовом\~\~до ухвалення судового рішення у справі, беручи до уваги ринкову вартість квартири у відповідності до проведеної експертизи та вже сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с.4) , з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~507, 57 грн. (2 275,97 грн. - 768,40 грн. = 1\~507, 57 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: approved