Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

В вересні 2022 року АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 12.02.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та позичальником [PERSON] було укладено договір без номера, про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.01.2021 року. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 12.02.2014 року становить 8050,00 грн., яка складається з наступного: 8050,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8050,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та [PERSON] , де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, 12.02.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та позичальником [PERSON] було укладено договір без номера, про надання банківських послуг (а.с.28). [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.01.2021 року (а.с.65). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 12.02.2014 року становить 8050,00 грн., яка складається з наступного: 8050,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8050,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.8-18). Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та [PERSON] , де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] (а.с.60-64). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згдіно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином задоволення вимог кредитора спадкоємцями відбувається в межах вартості отриманого у спадщину майна. У разі неотримання від спадкоємця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді №37/01-16 від 10.01.2023 року Першої вінницької державної нотаріальної контори згідно спадкового реєстру відсутня спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.161). Враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті [PERSON] у межах вартості якого спадкоємець останньої несе відповідальність перед кредитором, суд доходить висновку про необґрунтованість позову. Судовий збір, що понесений позивачем при поданні позовної заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.

Outcome: dismissed