Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

в позові вказано, що 26.01.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: неповнолітніх - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не складається через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Через різні погляди на вирішення життєвих проблем та непорозуміння, які виникають з цього приводу шлюб носить формальний характер. За час спільного проживання не змогли створити міцної сім`ї внаслідок чого шлюб фактично розпався. Позивач вважає, що примирення між сторонами для подальшого спільного життя та відповідно збереження шлюбу не можливі. Позивач просив шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подала суду заяву, згідно якої просила про розгляд справи без участі сторони відповідача. Вказала, що позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони зареєстрували шлюб 26.01.2006, про що 26.01.2006 складено відповідний актовий запис №108, що підтверджується наданим позивачкою повторним свідоцтвом про шлюб. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими позивачкою копіями свідоцтв про народження. В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Сторони не просили про залучення до участі у справі органу опіки та піклування. Також не заявлено про спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків. Для забезпечення юридичної визначеності може бути вирішено питання про визначення юридичного місця проживання дитини. Однак це судове рішення не належить до судових рішень про участь одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків. Законом встановлено інший порядок розгляду даних спорів. У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини Відповідачем визнано позовні вимоги. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved