Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що йому та його померлому [INFO] брату [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3221483001:01;030;0044, яка знаходиться в [ADDRESS] . 02.11.2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата на квартиру [ADDRESS] . Однак, Постановою державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори від 02.11.2021 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вище вказаної земельної ділянки з підстав, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (визначена) та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідача надійшла заява про слухання справи без їх участі, щодо задоволення позову представник відповідача не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] є рідними братами, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01.12.1960 року та серії [NUMBER] від 26.10.1957 року. Згідно Свідоцтва про право власності від 08.10.2014 [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3221483001:01;030;0044, яка знаходиться в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.03.2021 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із частини земельної ділянки площею площею 0,25 га, кадастровий номер 3221483001:01;030;0044, яка знаходиться в [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Позивач звернувся\~до державного\~нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини після померлого [PERSON] , та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.12.2021 року, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва по право на спадщину на частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 3221483001:01;030;0044, яка знаходиться в [ADDRESS] , оскільки розмір частки померлого у земельній ділянці належним чином не визначений. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положення ст.ст.1216-1218,1258,1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зіст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Варто звернути увагу на ту обставину, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved