Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом у якому зазначає, що 30.11.2020 року о 8 год. 25 хв [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , на перехресі вул.Довженка та пл. Народної в м. Ужгороді, перед поворотом праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допувстив зіткнення з автомобілем марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, який знаходився з правого боку його автомобіля. Факт ДТП зафіксований працівниками патрульної поліції, якими складено протокол відносно [PERSON] , за результатом розгляду якого згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2021 року у справі № 308/1293/20 [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Загальна вартість відновлення автомобіля складає 24500,00 грн. з яких: 11650,00 - вартість запасних частин, 12850,00 грн. - вартість ремонту. Згідно поліса АР 7450193 цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» з лімітом виплат за шкоду, заподіяну майну потерпілого на суму 100000,00 грн. У зв`язку з тим, що СК «Альфа-Гарант» відмовила йому у виплаті страхового відшкодування він звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 24500,00 грн. на його користь. Однак, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2021 року у справі № 308/12000/21 у задоволенні позову - відмовлено. А тому на підставі вищенаведеного, посилаючись, зокрема, на положення ст. ст. 1166,1188 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 24500,00 грн., у відшкодування завданої ним внаслідок ДТП шкоди марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , належного позивачу на праві власності. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позовну вимогу підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2021 року у справі № 308/12931/20, [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що 30.11.2020 року о 8 год. 25 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , на перехресі вул.Довженка та пл. Народної в м. Ужгороді, перед поворотом праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначена постанова набула законної сили 20.04.2021 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант». Разом з тим, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» відмовлено у виплаті страхового відшкодування згідно з п. 37.1.3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування та згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2021 року у справі № 308/12000/21 у задоволенні позову відмовлено. Згідно наданих позивачем накладної ФОП [PERSON] від 09.12.2020 року та акту про виконання робіт № 27, складеного ФОП [PERSON] від 09.12.2020 року, вартість відновлення автомобіля складає 24500,00 грн. з яких: 11650,00 - вартість запасних частин, 12850,00 грн. - вартість ремонту. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов`язок надання яких покладається на сторони по справі. Беручи до уваги вищенаведене, вравховуючи, що позивачем доведено заподіяння йому внаслідок винних дій відповідача матеріального збитку на суму 24500,00 грн., суд уважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути вказану суму у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved