Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У листопаді 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Таліон Плюс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 29.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. від 31.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 89409, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Таліон Плюс" заборгованості на загальну суму 16702 грн. 00 коп. Про існування даного виконавчого провадження дізнався за допомогою додатку "Дія". Вказав, що 29.06.2019 року між ним і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" через мережу "Интернет" у формі заяви-анкети були узгоджені спеціальні умови для короткострокового кредиту за договором № 397225790. Сума кредиту 4600 грн. 00 коп. Проте зазначена заявка, окрім анкетних даних, не містить інформації щодо суми кредитного зобов`язання, умов надання кредиту, пені, штрафів, даних про строк виконання взятих зобов`язань, право кредитора в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт, нараховувати відсотки. У виконавчому написі приватного нотаріуса вказано, що права кредитора перейшли до ТОВ "Таліон Плюс" на підставі договору від 28.11.2018 № 28/1118-01 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога",\~проте він будь-яких договорів з ТОВ "Таліон Плюс" не укладав, а про укладення договору про відступлення права вимоги йому відомо не було. 31.10.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 89409 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Таліон Плюс" заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 702 грн. 00 коп. за період з 08.10.2019 року по 20.10.2020 року. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме Закону України "Про нотаріат" та "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України". Жодних вимог від відповідача про погашення боргу не отримував, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за № 89409, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" заборгованості у загальному розмірі 16702 грн. 00 коп.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1362 грн. 00 коп. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання. Також, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року за заявою [PERSON] забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 89409 від 31.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., до вирішення справи по суті. Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Парахіної Є.В. від 15.11.2022 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача ТОВ "Таліон Плюс", треті особи, будучи повдіомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, відповідач відзив на позовну заяву у строки, визначені в ухвалі про відкриття провадження, та станом на час судового розгляду справи не подав, треті особи пояснення щодо позову не подали, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у справі матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 31\~жовтня 2020\~року приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Гораєм\~О.С.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 89409,\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь ТОВ\~"Таліон\~Плюс",\~якому ТОВ\~"Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога"\~відступлено право\~вимоги на\~підставі Договору\~відступлення \~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№ 397225790\~від 29.06.2019\~року,\~укладеним між\~ТОВ "Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога"\~та [PERSON] ,\~заборгованості за\~період з\~08.10.2019\~року по\~20.10.2020\~року у\~розмірі 15502\~грн.\~00\~коп.,\~що складається\~з:\~простроченої заборгованості\~за сумою\~кредиту -\~4600\~грн.\~00\~коп.,\~простроченої заборгованості\~за несплаченими\~відсотками за\~користування кредитом\~-\~6269\~грн.\~80\~коп.,\~строкової заборгованості\~за штрафами\~і пенями\~ 4632\~грн.\~20\~коп.,\~а також\~плати за\~вчинення виконавчого\~напису \~нотаріусом в\~розмірі 1200\~грн.\~00\~коп.,\~а всього\~16702\~грн.\~00\~коп. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 29.12.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 64010561 з примусового виконання виконавчого напису № 89409, виданого 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Таліон Плюс" заборгованості у загальному розмірі 16702 грн. 00 коп. Також 29.09.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує у КП "Комплекс з вивозу побутових відходів"; відрахування із доходів боржника у розмірі 20 %, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховуються із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до ст. 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження" суму боргу у розмірі 19041 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 64010561, що складається з: витратна проведення виконавчих дій у розмірі 669 грн. 00 коп., суму боргу за виконавчим документом у розмірі 16702 грн. 00 коп., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1670 грн. 20 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.\~87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для\~стягнення грошових\~ сум\~ або \~витребування \~від \~боржника майна\~нотаріуси \~вчиняють \~виконавчі \~написи \~на \~документах,\~ що\~встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до\~ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей\~34,\~36,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88\~Закону "Про\~нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.\~ Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в тому числі в частині доповнення Переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною\~постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про\~визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22\~лютого 2017\~року у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Наявні матеріали справи свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис № 89409 від 31.10.2020 року вчинено щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 397225790 від 29.06.2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога". При цьому, суду не надано доказів того, що вказаний договір є такими, що посвідчений нотаріально. Таким чином,\~вчиняючи 31\~жовтня 2020\~року виконавчий\~напис,\~приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23, оскільки не доведено, що вона вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, який є нотаріально посвідченим. Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Зміст оспорюваного виконавчого напису № 89409 від 31.10.2020 року свідчить про те, що його предметом є заборгованість з тіла кредиту, відсотків, пені та штрафних санкцій, яка утворилась за кредитним договором № 397225790 від 29.06.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" за період з 08.10.2019 року по 20.10.2020 року у розмірі 15502 грн. 00 коп., тобто за один рік. При цьому, жодних об`єктивних даних на підтвердження того, що існує кредитний договір № 397225790 від 29.06.2019 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога", сторонами суду не надано та під час судового розгляду справи не встановлено, як власне і того факту, що такий договір був посвідчений нотаріально. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 31.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 89409, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У ч.\~1\~ст.\~88Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "Таліон Плюс" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження\~\~\~№ 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ТОВ "Таліон Плюс" є правонаступником ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога", з яким позивачем по справі [PERSON] укладений Кредитний договір № 397225790 від 29.06.2019 року й заборгованість за яким була предметом стягнення на підставі виконавчого напису, доказів набуття права вимоги саме у обсязі сум, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказів надання приватному нотаріусу Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораю О.С. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. 00 коп., та судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved