Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис за №1473. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами 19.09.2009 зареєстровано шлюб, в якому в них [INFO] народилась донька [PERSON] . Зазначає, що спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх кількох років стосунки між ними погіршувались. Причиною розпаду сім`ї вважає те, що не зійшлись характерами та через різні погляди на життя, через що у їх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. На даний час між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага. З початку 2018 року проживають окремо та з червня 2018 не ведуть спільного господарства. Вказує на те, що шлюб між ними носить формальний характер, тому збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Також, зазначає що примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на « [PERSON] » та стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір 992 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 25). 31.01.2023 до суду від відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву, до якого додано доказами його направлення іншим учасникам справи. У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в частині розірвання шлюбу з [PERSON] та зміни прізвища позивачки на « [PERSON] », протии стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. заперечує, вважає вказану суму надмірно завищеною та щтакою, що не відповідає складності справи. Просить звернути увагу на те, що вказана справа є малозначною, розглядається за правилами спрощеного провадження та зменшити розмір витрат на правничу допомогу. 31.01.2023 до суду від позивача поступила відповідь на відзив з доказами направлення такої іншим учасникам. У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідач перелічує норми цивільного процесуального законодавства щодо витрат на правову допомогу, зазначає про неспівмірність витрат, але при цьому не наводить будь-які докази співмірності. Просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання 01.02.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином. При цьому, 09.01.2023 до суду від [PERSON] поступила заява (а.с. 27), в якій просить проводити судові засідання без її участі. Крім того, просить прийняти рішення про розірвання шлюбу, стягнути з відповідача судові витрати та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання 01.02.2023 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відзиві просив розглядати справу без його участі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 19 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1473. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 19 вересня 2009р. (а.с. 16). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.06.2012 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] та що її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7). Згідно копій довідок від 21.03.2022 про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи такі видані [PERSON] та [PERSON] , вказано їх зареєстроване місце проживання : [ADDRESS] , та фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 6). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що у сторін є неповнолітня дитина 2012 року народження, те, що з червня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву, в якому він не заперечує щодо розірвання шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач висловила своє бажання відновити дошлюбне прізвище, то у відповідності до ст. 113 СК України, суд дійшов висновку, що після реєстрації розірвання шлюбу між сторонами позивачу слід присвоїти прізвище « [PERSON] ». Що стосується вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, якими є судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. то суд приходить до наступного висновку. У відповідності\~до ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати:\~на професійну\~правничу допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 30.11.2022 року позивачем при поданні позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов щодо розірвання шлюбу, про що зазначив у відзиві на позовну заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн., сплаченого ним при поданні позову. Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 420,40 грн. покладаються на відповідача. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до\~ч.3\~ст.141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку\~сторони під\~час розгляду\~справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Судом встановлено, що 24.11.2022 року між [PERSON] (клієнт) та «Адвокатським бюро Романенко Наталії» в особі Романенко Н.А. було укладено договір про надання правової допомоги. Згідно п.4.1. зазначеного договору розмір та умови рлслуг Адвокатського бюро Клієнтом залежно від обсягів юридичних робітбудуть обумовлені в укладеній сторонами додатковій угоді. Так, до позову додано копію Додаткової угоди №1 до договору №б/н від 24.11.2022 в п. 1 якого сторони дійшли згоди щодо порядку розрахунків відповідно до п.4 Договору про надання правової допомоги, а самеоплата правової допомоги, яка надається Адвокатським бюро Клієнту щодо надання адвокатом усної консультації, дослідження документів та складання позовної заяви про розірвання шлюбу, складає 5000 грн. 00 коп. Відповідно до акту виконаних робіт від 24.11.2022 року наданих Адвокатським бюро згідно Договору про надання правової допомоги від 24.11.2022 року Виконавцем надано наступні послуги: усна консультація з приводу справи про розірвання шлюбу (1 год) 1000 грн., дослідження документів та с кладання позовної заяви (4 год) 4000 грн. Всього виконано робіт на суму 5000 грн. Згідно копії меморіального ордеру від 30.11.2022 року [PERSON] було сплачено за складання позовної заяви [PERSON] 5 000,00 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved