Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Батьку позивача за життя належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . За життя померлий [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, яким заповідав йому все його майно у тому числі і вказаний житловий будинок. 02 червня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Солонянського районного нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого. Постановою від 02 червня 2021 року, позивачу в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач зареєстрований у м. Дніпро, але постійно проживає в [ADDRESS] . Проте у зв`язку із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами він не зміг фізично приїхати до нотаріальної контори у зв`язку з тяжкою хворобою, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні з 10 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року, з 12 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року, з 11 травня 2021 року по 27 травня 2021 року, з 04 серпня 2021 року по 26 серпня 2021 року, з 07 жовтня 2021 року по 28 жовтня 2021 року та з 12 грудня 2021 року по 27 грудня 2021 року. Крім того, він перебуває на «ДО» у сімейного лікаря, проходить консультації у невропатолога та кардіолога, знаходиться в групі часто та довго хворіючих. Стан здоров`я позивача був настільки серйозний та тяжкий, що навіть не перебуваючи у лікарні, він практично був прикутий до ліжка і не виходив з дому. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті батька позивача немає. Власна хвороба позбавила позивача можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, тому просив визначити строк три місяці для прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, пояснив суду, що після смерті батька він одразу не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки мав сімейні проблеми, в подальшому він захворів і лікувався стаціонарно неодноразово, при цьому також зазначив, що в березні місяці розпочався загальнодержавний карантин і тому нотаріус не здійснював прийом громадян, що позбавило його можливості подати своєчасно заяву. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за їх відсутності (а.с. 78). Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомила. Суд,\~заслухавши позивача,\~його представника,\~дослідивши докази,\~що маються\~у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05\~листопада 2020 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] помер [PERSON] (а.с. 16, 92). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 21 березня 2019 року, спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] (а.с. 15, 101). Згідно заяви до приватного нотаріуса Солонянського районного нотаріального округу від 02\~червня 2021 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] (а.с.\~91). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 червня 2021 року приватного нотаріуса Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Супруненко А.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини (а.с. 17, 102). З акту підтвердження фактичного місця проживання Солонянської селищної ради від 28 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в м. Дніпро, фактично проживає в буд. [ADDRESS] (а.с. 12). Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради №53 від 25 квітня 2022 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 10 лютого 2021 року по 26\~лютого 2021 року, з 12 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року, з 11 травня 2021 року по 27 травня 2021 року, з 04 серпня 2021 року по 26 серпня 2021 року, з 07 жовтня 2021 року по 28 жовтня 2021 року та з 12 грудня 2021 року по 27 грудня 2021 року, перебуває на «ДО» у сімейного лікаря, проходить консультації у невропатолога та кардіолога, знаходиться в групі часто та довго хворіючих (а.с. 18). Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено з 12\~березня 2020 року, який в подальшому неодноразово подовжувався Постановою КМУ №1236 від 09 грудня 220 року, шляхом внесення змін до вказаної постанови, на строк з 19\~грудня 2020 року по 30 квітня 2023 року. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в свій постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Оцінивши в сукупності досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що позивачем доведено наявність поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті його батька, у зв`язку з хворобою позивача. Проте заявляючи вимогу про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суд вважає, що позивач невірно застосовує норму матеріального права, яка регламентує спірні правовідносини. У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia»(«суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного\~з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тому, з врахуванням положень ст. 1272 ЦК України, належним способом захисту порушеного права позивача є саме встановлення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, а не визначення додаткового строку для прийняття спадщини, як просить позивач. При цьому враховуючи, що позивач жодним чином не обґрунтував вимогу про визначення додаткового строку у три місяці, суд вважає, що достатнім для подання заяви для прийняття спадщини для позивача є строк один місяць, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив при поданні позову до суду, а також за апеляційне оскарження на стадії відкриття провадження у справі (а.с. 7, 34). На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial