Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги\~мотивував тим,\~що 14.12.2007року\~між ВАТ\~КБ «Надра»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№287/П/35/2007-840,\~відповідно до\~якого отримано\~останньою грошові\~кошти в\~розмірі 67010,24\~дол.\~США для\~придбання цінних\~паперів на\~строк до\~12.12.2017\~року. Відповідно до Договору\~купівлі-продажу\~цінних паперів\~№ Б-429/81-06-2/2007/001\~від 11.12.2007\~року, укладеного між Відповідачем та продавцем цінних паперів - ТО «Компанія з управління активами «Ексінор», яке діє від свого імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ексінор-1» не диверсифікованого виду закритого типу. Між Відповідачем та ТОВ «УКРГАЗ» в якості забудовника укладено договір бронювання приміщення № 9/2/11/147/Ж від 23.11.2007 року, предметом якого є бронювання за відповідачем індивідуально визначеної нерухомості, а саме: квартир загальною площею 56,61 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса); [ADDRESS] (реальна адреса), яка має стати власністю Відповідача післ завершення її будівництва та за умови придбання лоту цільових облігацій, що відповідає метражу нерухомості та існування права власності Відповідача на зазначений лот облігацій на момент їх погашення. 14.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та Відповідачем укладено Договір застави цінних паперів, за яким в якості забезпечення зобов`язань відповідача за кредитним договором, в заставу передано в повному обсязі лот цільових облігацій, в зв`язку з укладанням договору застави облігацій, відомості про їх обтяження внесено до державного реєстру обтяжень рухомого майна. 14.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та Відповідачем укладено Договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-429/81-06- 2/2007/001. 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 287/П/35/2007-840 від 14.12.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та Договором застави майнових прав по Договору купівлі-продажу облігацій № Б-429/81-06-2/2007/001 від 14.12.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 287/П/35/2007-840 від 14.12.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та Договором застави майнових прав по Договору купівлі-продажу облігацій № Б-429/81-06-2/2007/001 від 14.12.2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 30.09.2020 року утворилась заборгованість за кредитом, у розмірі 64718,43 доларів США. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд звернути стягнення на належні Відповідачу цінні папери - іменні цільові забезпечені облігації, емітовані ТОВ «УКРГАЗ», код ISIN UA 102683ВВ04, серія В, форма існування - бездокументарна, у кількості 5 661 штук загальною номінальною вартістю 169 830 (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 60 коп.; Повний комплекс майнових прав, що надається власнику цінних паперів, на які звертається стягнення, а саме, право вимоги від ТОВ «УКРГАЗ» погашення цінних паперів, на які звернуто стягнення, шляхом передачі у власність ТОВ «ФК «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» об`єкту нерухомого майна: квартири [ADDRESS] (будівель адреса); [ADDRESS] (реальна адреса); З метою оформлення ТОВ «ФК «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права власності на об' нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса); [ADDRESS] (реальна адреса), визнати за ТОВ «ФК «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» право від свого імені пред`явити для погашення ТОВ «УКРГАЗ» іменні цільові забезпечені облігації, емітовані ТОВ «УКРГАЗ», ISIN UA 102683ВВ04, серія В, форма існування - бездокументарна, у кількості 5 661 штук загальною номінальну вартістю 169 830 (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 60 коп. знаходяться на рахунку в цінних паперах № [NUMBER] , відкритому в ПАТ « «Надра» та належного Відповідачу; та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2547,45 грн. Ухвалою суду від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.06.2021 року від представника третьої особи ТОВ «УКРГАЗ» надійшли письмові пояснення на позовну заяву. Ухвалою суду від 14.12.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважність причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі -\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. При розгляді справи встановлено, що 11.12.2007 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Ексінор» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №Б-429/81-06-2/2007/001. 23.11.2007 року між ТОВ «УКРГАЗ» та [PERSON] укладено договір бронювання об`єкту будівництва №9/2/11/147/Ж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 14.12.2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 287/П/35/2007-840, відповідно до умов якого відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти в сумі 67010,24 доларів США строком на 10 років, зі сплатою 12,29 % річних за користування кредитними коштами. 14.12.2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] у якості забезпечення виконання кредитного договору № 287/П/35/2007-840 був укладений договір застави цінних паперів. 14.12.2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] у якості забезпечення виконання кредитного договору № 287/П/35/2007-840 був укладений договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-429/81-06-2/2007/001. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Пунктами 1, 2 частини першої\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Встановлено, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 287/П/35/2007-840 від 14.12.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та Договором застави майнових прав по Договору купівлі-продажу облігацій № Б-429/81-06-2/2007/001 від 14.12.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». 30.09.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінанстрансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами\~даного Договору\~ТОВ «БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ» набуло\~право вимоги\~до боржників,\~майнових поручителів\~та фінансових\~поручителів зокрема\~за Кредитним\~Договором (з\~додатками,\~додатковими угодами,\~договорами про\~внесення змін\~та доповнень\~тощо)\~№ 287/П/35/2007-840\~від 14.12.2007\~року укладеним\~між [PERSON] \~та ВАТ\~КБ «Надра»\~та Договором\~застави майнових\~прав по\~Договору купівлі-продажу облігацій № Б-429/81-06-2/2007/001 від 14.12.2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Згідно вимог\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст.44 Закону України «Про заставу»\~якщо заставодавець всупереч вимогам закону чи договору не передасть предмет застави у володіння заставодержателю, наприклад у разі закладу, то заставодержатель вправі звернутись з позовом про передачу заставленого майна у його володіння незалежно від настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою. Відповідно до\~статті 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Стаття 589 ЦК України\~передбачає, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави за рахунок якого, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 19 Закону України «Про заставу»\~встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до\~статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у\~разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Таким чином, при задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду початкова ціна предмета забезпечувального обтяження зазначається в разі його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно зі\~статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем\~або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч.1\~ст.590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія\~«БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 2547,45 грн.

Outcome: approved