Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Позивач керівник Салтівської окружної прокуратури м.Харкова звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленого В.В., в якому просив скасувати рішення державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленого В.В. про державну реєстрацію, індексний номер № 50356531 від 20.12.2019, об`єкту нерухомого майна № 1993674863101, а саме: нежитлової будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 29 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] з одночасним припиненням права власності; визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 599 від 24.02.2020, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.02.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за № 51299357, недійсним з одночасною реєстрацією припинення речового права на майно; визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 613 від 25.02.2020, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.02.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за № 51321869, недійсним з одночасною реєстрацією припинення речового права на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що звернувся до суду з позовом відповідно до положень\~статті 131-1 Конституції України,\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~для представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради та Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради.\~З метою виконання представницьких повноважень було опрацьовано інформацію Публічної кадастрової карти України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановлено, що державним реєстратором Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленим В.В. 18.12.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна №1993674863101 (номер запису про право власності №34768546), а саме: нежитлової будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 29 кв.м. розташованою за адресою: [ADDRESS] , а також внесені відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Підставою виникнення права власності був технічний паспорт б/н та довідка №3166 видані 17.12.2019 ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації». Реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна проведена державним реєстратором на підставі п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Проте, \~державний\~реєстратор прийняв\~оспорюване рішення\~всупереч вимог\~п.\~42\~Порядку.\~Крім того,\~для проведення\~державної реєстрації\~в порядку\~п.\~42 Порядку\~крім технічного\~паспорта необхідно\~надати документ,\~що підтверджує\~присвоєння об`єкту\~нерухомого майна\~адреси.Належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не довідка ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації». Документи, надані [PERSON] реєстратору [PERSON] , не\~відповідали вимогам\~законодавства,\~а отже,\~не підлягало\~реєстрації право\~власності на\~нерухоме майно.Такими діями\~державного реєстратора\~порушено інтереси\~громади міста\~Харкова,\~представником якої\~є Харківська\~міська рада,\~оскільки своїм\~рішенням державний\~реєстратор фактично\~легалізував самочинне\~будівництво на\~території міста\~Харкова,\~яке проведено\~на земельній\~ділянці,\~яка перебуває\~в комунальній\~власності.Крім того, порушено інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної земельної ділянки, отримання від неї корисних властивостей тощо, адже рішення Харківської міської ради про надання відповідної земельної ділянки у власність або в користування не приймалось, а отже ця земельна ділянка перебуває у власності громади міста Харкова. Відомості про реєстрацію речових прав на земельну ділянку по [ADDRESS] під нежитловою будівлею літ.«Е-1» в Державному реєстрі відсутні. Вказане свідчить про те, що зазначений об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення реєстратора [PERSON] , [PERSON] незаконно набуто право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. З огляду на викладене, державна реєстрація\~права приватної\~власності на\~об`єкт нерухомого\~майна №1993674863101 підлягає\~скасуванню. Оскільки державним реєстратором незаконно зареєстровано спірний об`єкт нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] незаконно набув право власності на нього. 24.02.2020 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі №599 від 24.02.2020 продано [PERSON] нежитлової\~будівлі літ.\~«Е-1» розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 24.02.2020 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №51299357. Також 25.02.2020\~ [PERSON] \~продав [PERSON] \~ нежитлової\~будівлі літ.\~«Е-1» розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі №613 від 25.02.2020. Вказаний договір купівлі-продажу приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 25.02.2020 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №51321869. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа,\~яка здійснила\~або здійснює\~самочинне будівництво\~нерухомого майна,\~не набуває\~права власності\~на нього. Оскільки,\~ [PERSON] \~право власності\~на нежитлову\~будівлю літ.\~«Е-1» розташовану за адресою: [ADDRESS] в установленому законом порядку не набув, отже, він не мав відповідних повноважень щодо розпорядження майном, а тому укладені ним договори купівлі -продажу суперечать вимогам чинного цивільного законодавства\~та мають\~бути визнані\~недійсними.\~Відповідно до\~ч.3\~ст.\~26 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 жовтня 2022 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні прокурор Лях Г.В. позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представники Харківської міської ради та Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.67-68, 72,74, 84, 85). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив ( а.с. 75-76, 83, 89-90). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила ( а.с.69, 82, 91-92). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний реєстратор Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений В.В. у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив ( а.с. 81,88). Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.\~223,\~280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~щовідповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави\~в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Таким чином, органи місцевого самоврядування в особі сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції суб`єкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності. Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. З метою виявлення об`єктів самочинного будівництва на території міста Харкова та вжиття відповідних заходів, в тому числі позовного характеру, створено Департамент територіального контролю Харківської міської ради. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 №7/15, метою Департаменту є забезпечення належного використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, додержання земельного та містобудівного законодавства та запобігання його порушенням. Основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до п.п. 3.1.13., 3.1.22. вказаного Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань: -готує претензії, позовні заяви, інші процесуальні документи до суду від імені Харківської міської ради з питань, віднесених до повноважень Департаменту та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю; -вживає заходів щодо припинення самочинного будівництва на землях територіальної громади міста Харкова, самовільного зайняття земельних ділянок, забезпечує виконання рішень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту про заборону експлуатації об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію. Разом з тим, Департамент територіального контролю Харківської міської ради у даному випадку не вжив будь-яких заходів позовного характеру всупереч вимог вищевказаного Положення. В зв`язку з чим, на даний час наявні підстави для вжиття таких заходів органами прокуратури. Крім того, окружна прокуратура звернулась до Харківської міської ради із письмовою пропозицією від 24.11.2021 самостійно захистити інтереси держави шляхом пред`явлення позову до реєстратора Зеленого В.В. та Манжоса В.А. про скасування рішення про державну реєстрацію, індексний номер: №50356531 та визнання правочинів недійсними (а.с.32-36). Проте, Харківською міською радою так і не вжито відповідних заходів. Вищевказане свідчить про невиконання уповноваженим органом Харківською міською радою своїх повноважень та є підставами для представництва інтересів держави органами прокуратури в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». У зв`язку з цим, Харківську міську раду повідомлено листом, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», про пред`явлення відповідного позову (а.с.38-39). Оскільки уповноважений орган Харківська міська рада не вжила заходів скасування реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, то у прокурора виникли правові підстави, передбачені положеннями\~статті 131-1 Конституції України,\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~для представництва інтересів держави в особі міської ради в суді. Так,\~встановлено,\~що державним\~реєстратором Крисинської\~сільської ради\~Богодухівського району\~Харківської області\~Зеленим Валентином\~Вікторовичем \~ 18.12.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію, індексний номер: №50356531, об`єкту нерухомого майна №1993674863101 (номер запису про право власності №34768546), а саме: нежитлової будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 29 кв.м. розташована за адресою: [ADDRESS] , а також внесені відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] (код [NUMBER] ). Відповідно до відомостей Державного реєстру, а саме: Витягу № 294332183 від 12.01.2022, підставою виникнення права власності був технічний паспорт б/н та довідка №3166 видані 17.12.2019 ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» (а.с.17-19, 24-31). Реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна проведена державним реєстратором на підставі п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127\~. Відповідно до п. 42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Разом з тим, державний реєстратор прийняв оспорюване рішення всупереч вимог п. 42 Порядку. Крім того,\~для проведення\~державної реєстрації\~в порядку\~п.\~42 Порядку крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідно до п.41 ч.1 ст. 26 та п.26 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад відносить, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами. Стаття 37 вказаного Закону закріплює такі власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом. Отже, питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, в тому числі щодо присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на місцевому рівні, місцевими радами, законодавцем розглядаються в рамках повноважень місцевих рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою. Рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06.07.2011 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова. Порядок про присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова визначає на території Харкова єдині правила присвоєння адрес земельним ділянкам і нерозривно зв`язаним з ними будівлям і спорудам, встановлює єдині правила визначення адрес, їх склад і структуру. Дія Порядку поширюється на всі види адресної інформації щодо об`єктів нерухомості всіх форм власності в місті Харкові. Кожному об`єкту нерухомості присвоюється унікальна адреса на території міста Харкова. Відповідно до п. 1.4 Порядку адреса об`єкту нерухомості після проведення процедури присвоєння або зміни повинна бути зареєстрована у Єдиному адресному реєстрі міста Харкова. Адреси присвоюються за заявами юридичних та фізичних осіб - власників об`єктів нерухомості, відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об`єктів нерухомості державної власності. Присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес земельних ділянок. Проект рішення про присвоєння, зміну або анулювання адрес об`єктів нерухомості готує та виносить на розгляд виконавчого комітету Харківської міської ради управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради відповідно до Регламенту виконавчих органів Харківської міської ради. З огляду на зазначене, належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не довідка ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в своїй постанові від 20.04.2016 по справі №826/1112/15. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі по тексту - Порядок № 1127), визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з п. 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. За наявності зареєстрованих речових прав на такий об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав до відповідного відкритого розділу. Згідно з положеннями\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Приписами ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові\~\~права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам,\~\~державі в\~\~особі\~\~органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним\~юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Документи, надані [PERSON] реєстратору [PERSON] , не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Такими діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада, адже своїм рішенням державний реєстратор фактично легалізував самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності. Крім того, порушено інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної земельної ділянки, отримання від неї корисних властивостей тощо, адже рішення Харківської міської ради про надання відповідної земельної ділянки у власність або в користування не приймалось, а отже ця земельна ділянка перебуває у власності громади міста Харкова. Відомості про реєстрацію речових прав на земельну ділянку по [ADDRESS] під нежитловою будівлею літ.«Е-1» в Державному реєстрі відсутні, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17-19). Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»\~з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Враховуючи той факт, що спірна земельна ділянка із розташованим на ній об`єктом нерухомого майна розташована в межах міста Харкова та не відноситься до земельних ділянок, зазначених у пп. а, б пункту 4 вищезазначеного Закону, речові права третіх осіб на неї не зареєстровані, то відповідно до Закону вона є власністю територіальної громади міста Харкова. Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, у тому числі, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 1 статті 9\~Закону України\~«Про архітектурну\~діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності». Стаття 34\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» передбачає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи (реконструкцію) після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Інформація щодо направлення відповідного повідомлення (декларації) [PERSON] до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України на офіційному сайті цього центрального органу влади (https://e-construction.gov.ua) в розділі «реєстр дозвільних документів» відсутня. Вказане свідчить про те, що зазначений об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення реєстратора [PERSON] , [PERSON] незаконно набуто право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. Пунктом 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, передбачено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому\~статтею 37\~ Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові №405/812/19 від 12.11.2020, постанові №352/1021/19 від 16.09.2020, постанові №914/1201/19 від 03.09.2020. З огляду на викладене, державна реєстрація\~права приватної\~власності на\~об`єкт нерухомого\~майна №1993674863101 підлягає скасуванню з одночасним припиненням права власності. Крім того, [PERSON] продано [PERSON] нежитлової\~будівлі літ.\~«Е-1», розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі №599 від 24.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 24.02.2020 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №51299357 (а.с.22-23). Також [PERSON] продав\~ [PERSON] \~нежитлової будівлі\~літ.\~«Е-1», розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі № 613 від 25.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 25.02.2020 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №51321869 (а.с.20-21). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У разі визнання недійсною підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, припиняються самі цивільні права та обов`язки. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 вказала, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.12.2020 у справі № 922/476/20. Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно не означає припинення правового режиму цього майна як самочинного будівництва. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~26 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Оскільки,\~ [PERSON] \~не набув\~право власності\~на нежитлову\~будівлю літ.\~«Е-1» розташовану\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~в установленому\~законом порядку,\~вінне мав відповідних повноважень щодо розпорядження майном, а як наслідок, укладені ним договори купівлі -продажу суперечать вимогам чинного цивільного законодавства та мають бути визнані недійсними з одночасною реєстрацією припинення речового права на майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача у рівних частках, тобто по 3\~721 грн. 50 коп. з кожного (а.с.16).

Outcome: approved