Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] терміном шість місяців. Як підставу зазначив, що його мати [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. 20.07.2017 на випадок смерті [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла йому об`єкт незавершеного будівництва та земельні ділянки. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернувся, оскільки проходив військову службу за контрактом, знаходився у зоні АТО (ООС) та був учасником бойових дій, в звязку з чим не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. Вважає, що ці обставини є поважними причинами пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача, адвокат Свирида Г. М., що діє за дорученням, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області /а. с. 12/. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 04.01.1996 Галицьким РВ УМВС [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а. с. 6-7/. Згідно військовому квитку серії [NUMBER] , [PERSON] участь в автитерористичній операції в Луганській області /а. с. 8-10/. Копією свідоцтва про народження № [NUMBER] підтверджено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а. с. 11/. Відповідно до копії заповіту від 20.07.2017 [PERSON] на випадок смерті заповіла [PERSON] об`єкт незавершеного будівництва та земельні ділянки /а. с. 13/. Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № витягу 4847734, дата видачі 20.07.2017, зареєстровано заповіт № 60962709, заповідач [PERSON] /а. с. 14/. 31.08.2022 постановою державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини /а. с. 15/. Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Довідкою від 01.09.2022 № 1043, виданою Галицькою міською радою підтверджується, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а. с. 16/. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). На даний час позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та його мати були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] з 08.10.2018 по 16.08.2022 рр. брав участь в антитерористичній операції та у повномасштабній війні в Луганській області та не був обізнаний про наявність заповіту /а. с. 8-10/. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] від 02.02.2017, судовий збір компенсувати за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial