Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

02.11.2021 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, про зобов`язання припинити дії по обмеженню (блокуванню) доступу своїх абонентів до веб-сайту та зобов`язати відновити доступ своїх абонентів до веб-сайту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 серпня 2021 на ім`я позивача було зареєстровано доменне ім`я із назвою [INFO] , що відображено в сервісі WHOIS (роздруківка з сервісу WHOIS, а також копія довідки з відомостями про власника веб-сайту) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Тобто, в розумінні ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» Позивач є власником веб-сайту [INFO] . Метою створення веб-сайту [INFO] зокрема, було розміщення та поширення на просторах Інтернету електронної, цифрової інформації, публікація новин і авторських статей, розміщення різноманітних об`єктів інтелектуальної власності, особливо авторського права, різноманітних творів, реклами партнерських проектів, контекстної реклами і одержання від цього прибутку. Водночас, на даний час позивач позбавлений можливості використовувати свої майнові права, а саме веб-сайт [INFO] , з метою, з якою він був створений, а саме позивач позбавлений можливості поширювати та розповсюджувати в мережі Інтернет інформацію, новини, які відбуваються в нашій державі, розміщувати та/або дозволяти іншим особам розміщувати на веб-сайті об`єкти інтелектуальної власності, контекстну рекламу і рекламу партнерських проектів, і одержувати дохід від цього. Причиною неможливості використання наведеного веб-сайту є безпідставне і незаконне обмеження (блокування) доступу відповідачем ТОВ «Воля-Кабель» для своїх абонентів до веб-сайту [INFO]. Дії відповідача, які полягають в обмеженні (блокуванні) доступу до веб-сайту [INFO] власником якого є Позивач є безпідставними і неправомірними , а саме: відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства за умови включення до реєстру операторів, провайдерів, телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних дозволів. Згідно зі ст. 42 вказаного Закону відповідач включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, перелік яких міститься на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації за посиланням: [INFO]. Відповідно п. 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженого постановою КМУ від 11 квітня 2012 р. № 295 оператори, провайдери зобов`язані проводити діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних ліцензій та/або дозволів (виключно оператори). Відповідно до п. 8 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженого постановою КМУ від 11 квітня 2012 р. № 295 оператори, провайдери забезпечують роботу телекомунікаційних мереж та доступ споживачів до них цілодобово сім днів на тиждень. Тимчасове обмеження операторами, провайдерами роботи телекомунікаційних мереж допускається в порядку, встановленому відповідно до законодавства, у разі виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного чи воєнного стану, проведення ремонту, технічного обслуговування та модернізації телекомунікаційних мереж. Натомість, дії відповідача, які полягають в обмеженні (блокуванні) доступу своїх абонентів до веб сайту [INFO], що належить позивачу вчиненні у спосіб і в порядку, які не передбачені законами України. Українське законодавство не наділяє операторів, провайдерів телекомунікацій з власної ініціативи та за відсутністю будь-яких законних рішень уповноважених органів, обмежувати доступ своїх абонентів до веб-ресурсів. Представник позивача, 08.09.2021 надіслав відповідачу адвокатський запит в якому просив надати інформацію чи здійснював ТОВ «Воля-Кабель» обмеження (блокування) доступу до веб-ресурсу [INFO] та якщо таке блокування мало місце, просив повідомити причину, підставу та коли таке обмеження (блокування) мало місце. 14.09.2021 від відповідача надійшла відповідь на адвокатський запит, в якому відповідач повідомив, що ТОВ «Воля-Кабель» здійснило блокування доступу до веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] / [INFO] , [INFO] / [INFO] з 26.08.2021 відповідно до Указу Президента України № 376/2021 від 20.08.2021. З метою врегулювання даного спору у позасудовий спосіб, представник позивача звернувся 17.09.2021 до відповідача із заявою про врегулювання спору в якій просив переглянути свої дії по відношенню до власника веб-сайту [INFO] , та відновити доступ абонентів ТОВ «Воля-Кабель» до веб-сайту [INFO]. Однак, 24.09.2021 від відповідача на заяву про врегулювання спору надійшла відповідь, в якій відповідач посилаючись на Указ Президента України № 376/2021 від 20.08.2021, а також на вказівку Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері зв`язку та інформатизації, якою інтернет-провайдерам необхідно забезпечити блокування доступу до відповідних веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів та інших веб-ресурсів, що забезпечують доступ до посилань/ресурсів, зокрема щодо [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] / [INFO] , [INFO] / [INFO] відмовився виконати вимогу щодо відновлення доступу абонентам до веб-сайту. Водночас, дії відповідача щодо блокування доступу до веб-ресурсу [INFO] , а також відмова відповідача у відновленні доступу абонентам до вказаного веб-ресурсу є безпідставними. Так, Указом Президента України від 20.08.2021 № 376/2021 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Вказаним рішенням Ради національної безпеки і оборони України серед видів обмежувальних заходів, що застосовуються до фізичних та юридичних осіб передбачено санкцій, а саме блокування інтернет-провайдерами доступу до веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів. При цьому, у рішенні Ради національної безпеки і оборони України, яке набрало чинності на підставі Указу Президента України від 20 серпня 2021 року № 376/2021 не передбачено застосування санкції, а саме блокування інтернет провайдерами доступу до веб-ресурсу [INFO] , власником якого є позивач. Більше того, веб-ресурс [INFO] , не є субдоменом [INFO] , [INFO] , [INFO] / [INFO] , [INFO] / [INFO] , а відтак на вказаний веб-сайт не розповсюджується рішення Ради національної безпеки і оборони України, яке введено в дію Указом Президента України № 376/2021. До того ж позивач не є особою, відносно якого Указом Президента України № 376/2021 застосовано обмежувальні заходи (санкції), а відтак відповідач обмеживши (заблокувавши) доступ до веб-сайту [INFO], діяв неправомірно і безпідставно. Таким чином, відповідач здійснивши блокування веб-сайту [INFO], діяв в супереч ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», а також п. 8, та 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженого постановою КМУ від 11 квітня 2012 № 295. На підставі викладеного просив суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. 09 листопада 2021 року Деснянським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, з призначенням справи до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Виходячи з положень ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги не визнає та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вважає позов не обгрунтованим та не підтвердженим належними доказами. В той же час на адресу суду надійшов відзив в якому повідомив, що позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню у відповідності до наступного: у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про телекомунікації», законодавства України про телекомунікації складається з Конституції України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері. Згідно до положення ч. 1 ст. 17 Закону, органом державного регулювання у сфері телекомунікацій є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, до обов`язків операторів та провайдерів телекомунікацій входить, зокрема, здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних дозволів, а також виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства України. Позивачем зазначено, що на даний час він позбавлений можливості використовувати веб-сайт [INFO], з причин, як стверджує позивач, незаконного обмеження (блокування) доступу відповідачем ТОВ «Воля-Кабель» для своїх абонентів до вказаного веб-сайту. Зі змісту ч. ч. 1-2 ст. Закону України «Про санкції» встановлюється, що пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України. Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених пунктами 1-5, 13-15, 17-19, 24/1, 25 частини першої ст. 4 Закону України «Про телекомунікації», приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України, постановою Верховною Ради України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання. Так своїм листом від 14.09.2021 № 735/ВК на адвокатський запит № 01/АЗ від 08.09.2021 (вх. 937/ВК/06 від 13.09.2021) відповідачем було повідомлено про те, що Указом Президента України № 376/2021 від 20.08.2021 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до якого ТОВ «Воля-Кабель» здійснило блокування доступу до веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів. Листом від 24.09.2021 № 754/ВК щодо відновлення доступу відповідач повідомив представника позивача у відповідь на заяву про досудове врегульовання спору № 02/ЮО від 17.09.2021 (вх. 976/ВК/06 від 23.09.2021) про те, що пунктом 3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 Кабінету Міністрів України разом зі Службою безпеки України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національним банком України, за участ Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері зв`язку та інформатизації, доручено забезпечити реалізацію і моніторинг ефективності персональних, економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), передбачених п. 2 цього рішення. Відповідно до наведеного, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, оприлюднила на своєму офіційному сайті вказівку для інтернет-провайдерів, про те, що необхідно забезпечити блокування доступу до відповідних веб-ресурсів, що забезпечують доступ до зазначених посилань/ресурсів, зокрема щодо [INFO], та інших веб-ресурсів, які забезпечують доступ до порталу Страна.ua, (товарного знаку, його графічного відтворення). Тож, за відповідним електронним посиланням на офіційному сайті https: [INFO] , розміщено відповідну публікацію до уваги операторів та провайдерів телекомунікацій, за якою встановлюється наступне. В рамках реалізації п. 3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021, уведеного в дію Указом Президента України від 20.08.2021 № 376/2021, яким у тому числі доручено Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, забезпечити реалізацію і моніторинг ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), інформуємо, що з цією метою НКРЗІ на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет у розділі «Новини» були розміщенні необхідні інформаційні повідомлення, а також додатково було поінформовано операторів, провайдерів телекомунікацій через відповідні особисті кабінети (електронна пошта, засобами Системи електронної звітності (СЕЗ) НКРЗІ) про прийняті рішення, в тому числі Указами Президента України від 20.08.2021 № 375/2021 та № 376/2021, а також від 21.08.2021 № 378/2021 та № 379/2021 уведено в дію відповідні рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». За попередніми результатами сппільно проведеної роботи переважна більшість суб`єктів ринку телекомунікацій здійснюють свою діяльність з урахуванням вищенаведеного. Однак деякі оператори телекомунікацій ще продовжують надавати доступ до окремих веб-ресурсів. У зв`язку з цим, додатково нагадуємо про необхідність виконання, у тому числі вказаних рішень Ради національної безпеки і оборони України, якими серед видів обмежувальних заходів, що застосовуються до фізичних та юридичних осіб, передбачено санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України «Про санкції», і передбачена заборона користування радіочастотним ресурсом України, обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування, інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом, зокрема і блокування Інтернет-провайдерами доступу до веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів та інших веб-ресурсів, що забезпечують доступ до зазначених порталів/ресурсів, зокрема щодо: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак», «Маджері», «Смарт медіамережа», а також [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] та інших веб-ресурсів, які забезпечують доступ до порталу Страна.ua (товарного знаку, його графічного відтворення). Таким чином, твердження позивача про безпідставність дій відповідача щодо блокування доступу до веб-ресурсу [INFO] є його власним припущенням. Доменне ім`я [INFO] , (використовується в адресах електронної пошти: [INFO] , [INFO] , зазначених на веб-сайті [INFO] ) було зареєстровано на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] , власником якого згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (https:// base.uipv.org/), є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласмак». За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України один із кінцевих бенефіціарних власників (контролерів)ТОВ «Ласмак» є [PERSON] , а керівником - позивач [PERSON] . Тобто, значення у довідці про те, що власником веб-сайту [INFO] є ТОВ «Ласмак» та/або [PERSON] вказує на однозначного власника ТОВ «Ласмак», коли як позивач є керівником останнього і має діяти (вчиняти дії) на підставі статуту та від імені Товариства, а не як самостійна фізична особа по відношенню до створення чи реєстрації веб-сайту, що є власністю очолюваного нею Товариства, оскільки за визначенням ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. З матеріалів позовної заяви жодним чином не вбачається, що права, свободи чи інтереси позивача були або ж могли бути порушені стороною відповідача. Тому, твердження у позовній заяві про начебто порушення права позивача на свободу слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на вільне збирання і поширення інформації не відповідає дійсності, позивач, як фізична особа, не є таким, що потребує судового захисту, оскільки його права не порушено, а позов має бути залишений судом без задоволення. Тож, фактично зацікавлена в позові юридична особа із санкційного списку ТОВ «Ласмак» є підпорядкованою фізособі, яка є її власником, та щодо якої також застосовані відповідні обмежувальні заходи (санкції) за рішенням РНБО, що в свою чергу жодним чином не узгоджується із змістом пред`явленого позову, в розумінні начебто порушених прав позивача, оскільки, фактично, позов порушує питання запроваджених персональних санкцій проти власника [PERSON] . Враховуючи викладене просили в задоволенні позову відмовити. На адресу суду надійшла заява про залучення у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації. 11.01.2022 року під час судового засідання заява про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації задоволено. На адресу суду 20.08.2022 надійшли письмові пояснення третьої особи, яка вказала, що наведені у позові доводи є необгрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню . Таким чином, вислухавши учасників цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 20 серпня 2021 на ім`я позивача було зареєстровано доменне ім`я із назвою strana.news, що відображено в сервісі WHOIS (роздруківка з сервісу WHOIS, а також копія довідки з відомостями про власника веб-сайту) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Тобто, в розумінні ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» Позивач є власником веб-сайту [INFO] . Метою створення веб-сайту [INFO] зокрема, було розміщення та поширення на просторах Інтернету електронної, цифрової інформації, публікація новин і авторських статей, розміщення різноманітних об`єктів інтелектуальної власності, особливо авторського права, різноманітних творів, реклами партнерських проектів, контекстної реклами і одержання від цього прибутку. Водночас, на даний час позивач позбавлений можливості використовувати свої майнові права, а саме веб-сайт [INFO]. У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про телекомунікації», законодавства України про телекомунікації складається з Конституції України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері. Згідно до положення ч. 1 ст. 17 Закону, органом державного регулювання у сфері телекомунікацій є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, до обов`язків операторів та провайдерів телекомунікацій входить, зокрема, здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних дозволів, а також виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства України. Зі змісту ч. ч. 1-2 ст. Закону України «Про санкції» встановлюється, що пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України. Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених пунктами 1-5, 13-15, 17-19, 24/1, 25 частини першої ст. 4 Закону України «Про телекомунікації», приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України, постановою Верховною Ради України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання. Так своїм листом від 14.09.2021 № 735/ВК на адвокатський запит № 01/АЗ від 08.09.2021 (вх. 937/ВК/06 від 13.09.2021) відповідачем було повідомлено про те, що Указом Президента України № 376/2021 від 20.08.2021 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до якого ТОВ «Воля-Кабель» здійснило блокування доступу до веб-ресурсів, у тому числі до їх субдоменів. Пунктом 3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021 Кабінету Міністрів України разом зі Службою безпеки України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національним банком України, за участ Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері зв`язку та інформатизації, доручено забезпечити реалізацію і моніторинг ефективності персональних, економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), передбачених п. 2 цього рішення. Відповідно до наведеного, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, оприлюднила на своєму офіційному сайті вказівку для інтернет-провайдерів, про те, що необхідно забезпечити блокування доступу до відповідних веб-ресурсів, що забезпечують доступ до зазначених посилань/ресурсів, зокрема щодо [INFO], та інших веб-ресурсів, які забезпечують доступ до порталу Страна.ua, (товарного знаку, його графічного відтворення). Тож, за відповідним електронним посиланням на офіційному сайті https: [INFO] , розміщено відповідну публікацію до уваги операторів та провайдерів телекомунікацій, за якою встановлюється наступне. В рамках реалізації п. 3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.08.2021, уведеного в дію Указом Президента України від 20.08.2021 № 376/2021, яким у тому числі доручено Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, забезпечити реалізацію і моніторинг ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Доменне ім`я [INFO] , (використовується в адресах електронної пошти: [INFO] , [INFO] , зазначених на веб-сайті [INFO] ) було зареєстровано на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 41989, власником якого згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (https:// base.uipv.org/), є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласмак». За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України один із кінцевих бенефіціарних власників (контролерів)ТОВ «Ласмак» є [PERSON] , а керівником - позивач [PERSON] . Тобто, значення у довідці про те, що власником веб-сайту [INFO] є ТОВ «Ласмак» та/або [PERSON] вказує на однозначного власника ТОВ «Ласмак», коли як позивач є керівником останнього і має діяти (вчиняти дії) на підставі статуту та від імені Товариства, а не як самостійна фізична особа по відношенню до створення чи реєстрації веб-сайту, що є власністю очолюваного нею Товариства, оскільки за визначенням ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. З матеріалів позовної заяви жодним чином не вбачається, що права, свободи чи інтереси позивача були або ж могли бути порушені стороною відповідача та жодним чином не спростовані твердження відповідача. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Позивачем не надано належних доказів щодо порушеня її прав. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3 ст. 83 ЦПК України). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України). На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку із не доведеністю позивачем позовних вимог доказами, які є належними та достатніми для встановлення обставин на які посилається позивач. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що у задоволенні позову [PERSON] відмовлено у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed