Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Адвокат Панченко Тетяна Анатоліївна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти фактично проживають з матір`ю. 12.10.2020 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/11947/20 було ухвалене рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття. 06.12.2021 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/24316/21 було ухвалене рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Обидва судові рішення перебувають на примусовому виконанні у державній виконавчій службі. [PERSON] потребує зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку з втратою постійного місця роботи та змінами у майновому стані. 10.11.2021 він був звільнений з роботи в ТОВ «Нова Пошта», де працював експедитором, а також мав доходи в ТОВ «Нова Пей». Починаючи з 01.12.2021 і до цього часу, [PERSON] роботу або інше джерело доходів не знайшов. Ці обставини не були враховані судом під час ухвалення рішення від 06.12.2021 по справі №752/24316/21. В умовах війни велика частина підприємств скоротила виробництво чи взагалі припинила діяльність, позивач постійно перебуває у пошуку джерел доходу, але не може їх знайти. Його майновий стан ускладняється, обумовлює його тяжкість і об`єктивну неспроможність сплачувати аліменти дітям, які становлять половину від його доходів та розраховуються з середньо-статистичної заробітної плати в розмірі 18474 грн. Станом на 01.07.2022 заборгованість зі сплати аліментів становила 15054,40 грн. Слід врахувати, що стан здоров`я обох дітей є задовільним, у позивача відсутнє право власності на будь-яке майно, відсутні корпоративні права, додаткові джерела доходу, позивач допомагає батькам, нову сім`ю не створив. Просила суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішень Голосіївського районного суду міста Києва від 12.10.2020 по справі №752/11947/20 та від 06.12.2021 по справі №752/24316/21 на утримання неповнолітніх дітей, батьком яких він є, з 1/4 частини від всіх видів доходу на одну дитину на 1/3 частину від всіх видів доходу на обох дітей з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; відкликати виконавчі листи від 24.11.2020 по справі №752/11947/20 та від 26.01.2022 по справі №752/24316/21. 25.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 03.08.2022 та 20.01.2023 судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання щодо участі учасника справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представник позивача адвокат Панченко Т.А. підтвердила доводи, викладені в позові. Додатково пояснила, що СК України встановлює розмір аліментів, які стягуються на двох дітей в розмірі 1/3, а не 1/2 від всіх видів доходу платника аліментів. Позивач був звільнений з роботи та втратив дохід, на підтвердження чого були надані докази. Зараз він перебуває за кордоном та працює там. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що вона не може вийти на роботу, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Матеріальний стан позивача покращився, оскільки його немає в Україні. Представник відповідача адвокат Луб`янецький В.І. позов не визнав. Пояснив, що станом на день звернення до суду з позовом позивач не зазначив про погіршення у нього стану здоров`я, наявність інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. 10.11.2021 позивач за власним бажанням звільнився з роботи з метою працевлаштування в Польщі, 23.11.2021 виїхав з України та працює за кордоном. Підстав для зменшення аліментів не існує. Позивач отримує достатній дохід за кордоном, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей відповідно до ухвалених судових рішень. Відповідач зараз не може працювати, оскільки доглядає за меншою дитиною, яку не може влаштувати до дошкільного навчального закладу. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 20.05.2017 по 10.11.2020 перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народилася дочка [PERSON] . З [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12.10.2020 по справі №752/11947/20. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2021 по справі №752/24316/21. На виконання вищезазначених судових рішень 24.11.2020 та 26.01.2022 були видані виконавчі листи щодо примусового стягнення аліментів. В грудні 2021 року [PERSON] не отримував заробіток для нарахування пенсії, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ПФУ України (форма ОК-5). 10.11.2021 [PERSON] звільнився з роботи в ТОВ «Нова Пошта» (лист ТОВ «Нова Пошта» від 28.12.2021 №1903). 23.11.2021 [PERSON] перетнув державний кордон України в пункті пропуску Рава-Руська в напрямку виїзд, що підтверджується листом ДПС України від 30.12.2022 №91-41203/0/15-22. Дитина [PERSON] , [INFO] , з 02.09.2019 по теперішній час відвідує Дошкільний навчальний заклад №641 (довідка від 19.01.2023 №09). Дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно зарахований в Дошкільний навчальний заклад №641 до групи 06 раннього віку, проте групи раннього віку не функціонують через обмежений ліміт тимчасового укриття (довідка від 19.01.2023 №08). Станом на 31.12.2022 заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання дочки становить 2527,91 грн., а на утримання сина - 5237 грн., що підтверджується розрахунками державного виконавця. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу вищенаведених норм права можна зробити висновок про те, що розмір аліментів, визначений судом, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути змінений за умови зміни матеріального або сімейного стану позивача, погіршення або поліпшення здоров`я, при цьому кожна з цих умов може бути самостійною підставою для зменшення розміру аліментів або існувати одночасно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність зменшення аліментів, які стягуються на утримання дітей, позивач обґрунтував тим, втратив доходи, не працює і до цього часу роботу або інше джерело доходів не знайшов, тобто зміною його матеріального стану у бік погіршення. Суд відзначає, що розмір аліментів, які стягуються з їх платника, може бути зменшений за умови виникнення певних обставин, передбачених законом, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Оцінюючи надані докази, суд відзначає, що рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей були ухвалені 12.10.2020 по справі №752/11947/20 та 06.12.2021 по справі №752/24316/21. 10.11.2021 [PERSON] звільнився з роботи в ТОВ «Нова Пошта». Таким чином, на момент ухвалення судового рішення 06.12.2021 по справі №752/24316/21 про стягнення з нього аліментів на утримання сина, він вже не працював, тобто ця обставина існувала на день ухвалення рішення і була врахована судом. Також судом під час розгляду справи про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина було встановлено та враховано, що він є працездатною особою, доказів реєстрації його як безробітного та наявності на утриманні осіб, які потребують стороннього догляду, надано не було. Суд вважає, що обставини, які виникли і стали існувати до стягнення з позивача аліментів, не мають значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, а тому не враховуються. Наведені в позовній заяві доводи, на думку суду, не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні представник позивача повідомила, що позивач перебуває за кордон, де працює. Проте суду не було надано доказів розміру доходу [PERSON] , який він отримує за кордоном і який також має враховуватись судом при оцінці матеріального стану позивача. Суду були надані відомості про те, в грудні 2021 року [PERSON] не отримував заробіток для нарахування пенсії (форма ОК-5). При цьому жодних доказів на підтвердження розміру отримуваного ним доходу, починаючи з січня 2022 року, суду надано не було. Частинами 1, 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач не виконав свого обов`язку щодо доказування обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, та не надав суду доказів, які б підтверджували погіршення його матеріального стану, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed