Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

09.12.2022 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки. Ухвалою суду від 12.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 13.01.2023 року, закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників судового розгляду. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з серпня 1975 року по липень 2022 року. В період шлюб побудували житловий будинок на земельній ділянці, яка розташована по [ADDRESS] . За рішенням даного суду, у справі за її позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, за нею визнано право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. При цьому не було вирішено питання, щодо розподілу земельної ділянки, на якій побудовано будинок. Вирішити спір в добровільному порядку відповідач не бажає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON] , яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1037120 від 09.12.2022 року, подала суду заяву, в якій просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити, справу розглянути у її відсутності та відсутності позивачки. В судове засідання не з`явився відповідач [PERSON] , подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1975 року по 29.07.2022 року, що підтверджується копією рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області. В період шлюбу, колишнє подружжя побудували житловий будинок по [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частину якого було визнано за [PERSON] , рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25.11.2013 року у справі № 676/7398/13-ц. Під забудову вказаного будинку було виділено земельну ділянку з присадибного фонду колгоспу, площею 0,12 га. Оскільки земельна ділянка була виділена під забудову на ім`я [PERSON] , то відповідно рішення Колибаївської сільської ради № 10 від 30.12.2003 року у власність останнього була передана земельна ділянка площею 0,1157 га в селі Смотрич, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером 682248200:03:001:0479, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 410017 від 15.06.2006 року. З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 18333943 сформованого 27.02.2014 року, вбачається, що [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] . При поділі майна подружжя сторонами не було вирішено питання, щодо розподілу земельної ділянки під забудовою, оскільки зробити це в добровільному порядку [PERSON] не бажає. Чстиною 4\~статті 120\~Земельного кодексу\~України,\~передбачено,\~що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами\~право на земельну ділянку\~визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~ Крім того згідно вимог ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України , дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved