Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

До Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу подано матеріали заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради, орган опіки та піклування, Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заявник просить суд винести рішення, яким встановити факт перебування [PERSON] [INFO] на утриманні у старшого брата [PERSON] , [INFO] , що в подальшому дасть можливість молодшому брату [PERSON] після смерті старшого брата [PERSON] , скористатись правом для призначення пенсії у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] , кожний окремо, заяву підтримали та просили суд задовольнити її. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету\~Центрально-міської\~районної у\~місті Кривому\~Розі ради,\~орган опіки\~та піклування,\~ в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, у якій просила слухати справу без участі представника, під час винесення рішення покладається на думку суду, просить винести об`єктивне законне рішення, за умов доведеності усіх обставин справи, наявності усіх необхідних документів. Представник заінтересованої особи Головного Управління\~ пенсійного\~фонду \~України в\~Дніпропетровській області,\~ в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, у якій просила слухати справу без участі представника, під час винесення рішення покладається на думку суду. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 55\~Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно з ч. 4, 5 \~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження, в яких матір`ю зазначена [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , померла. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2019 року [PERSON] , була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради. №218 від 19.06.2019 року, [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а також [PERSON] , [INFO] , було призначено опікуном над малолітнім племінником [PERSON] . Померла [PERSON] , та [PERSON] , є рідними сестрами, що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження. Тобто, [PERSON] . Є рідною тіткою [PERSON] . 29.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського (старшинського) складу, строком на 3 роки. [INFO] , [PERSON] , помер. 03.03.2022 року під №716, [INFO] , було надіслано повідомлення про смерть [PERSON] , в якому зазначено було, що [PERSON] навідник - оператор розвідувального відділення розвідувального взводу мінометної батареї 2 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , [INFO] помер від отриманих травм не сумісних із життям внаслідок обстрілу. Це повідомлення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, установлених законодавством України. Згідно Витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №411 від 27.05.2022 року), зазначено, що травма старшого солдата [PERSON] , [INFO] , яка призвела до смерті [INFO] є травмою, яка призвела до смерті пов`язана із захистом батьківщини. До моменту позбавлення [PERSON] , батьківських прав, брати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом з матір`ю та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту, складеного зі слів сусідів від 10.09.2022 року, підтверджується факт того, що брати [PERSON] та [PERSON] , проживали все життя разом за адресою: [ADDRESS] , до моменту того, як [PERSON] у 2019 році пішов служити у Збройні Сили України. Після позбавлення [PERSON] батьківських прав, старший брат [PERSON] добровільно взяв на себе зобов`язання утримувати молодшого брата [PERSON] . Навіть під час проходження військової служби у Збройних силах України, [PERSON] постійно допомагав матеріально своєму молодшому брату [PERSON] , про що свідчать виписки з карти ПриватБанку на ім`я [PERSON] , що додаються до позовної заяви. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2022 року, було встановлено факт проживання однією сім`єю рідних братів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так, як відсутні документи, які б підтверджували перебування [PERSON] на утриманні загиблого [PERSON] . Питання призначення пенсії в разу втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ, буде розглянуто, після надання вищевказаних документів. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] систематично утримував брата [PERSON] після того як пішов на службу з 2019 року, надавав гроші від 2000 до 3000 грн., робив подарунки, купував йому різні речі, наприклад велосипед, телефон, давав гроші на їжу, одежу, ці кошти були основним джерелом утримання [PERSON] , та перевищували можливості родини по його утриманню. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , який є племінником заявника та двоюрідним братом хлопців [PERSON] та [PERSON] , пояснив суду, що [PERSON] систематично утримував брата [PERSON] починаючи з 2019 року, як пішов до війська по контракту, надавав готівку, купував йому речі: годинник, велосипед, телефон, одежу. Усі кошти, що [PERSON] надавав брату були основним джерелом утримання неповнолітнього [PERSON] . Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] систематично утримував брата [PERSON] після того як пішов на службу з 2019 року, купував йому різні речі: велосипед, телефон, одежу, надавав регулярно гроші від 2500 до 4000 грн., ці кошти були основним джерелом утримання [PERSON] . Гроші неодноразово передавав і особисто через свідка. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1статті 315\~ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 67 СК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків. Згідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що знайшов підтвердження заявлений [PERSON] факт, а тому заяву про встановлення факту перебуванні на утриманні слід задовольнити.

Outcome: approved