Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

01.02.2023 до суду надійшла заява адвоката Кізік Анни Миколаївни, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , про розподіл судових витрат, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. Заява обґрунтована наступним. Рішенням від 23.01.2023 у цивільній справі № 753/8488/22 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Під час розгляду справи позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, яка полягала у аналізі документів, підготовці та поданні позовної заяви, участь представника у судових засіданнях. Вартість послуг з надання правничої допомоги сторони погодили у Додатковій угоді до Договору про надання правничої допомоги №25/07/2022 від 05.07.2022 (далі також Додаткова угода), а згідно Акту виконаних робіт (послуг) за надання разової правової допомоги (далі також Акт) їх сукупна вартість склала 20 000 грн. 16.02.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, якій представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат у розмірі 20 000 грн, посилаючись на те, що в заяві зазначено, що позивач подає до суду детальний перелік судових витрат «відповідача на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом Кобзаренком Ю.В. за Договором про надання правової (правничої) допомоги №01/05/20 від 01.05.2020 та Додаткової угоди №2 від 24.11.2021, яка надавалась до відзиву», однак в межах даної справи представником позивача є Кізік А.М. , а додаткова угода не могла бути надана до відзиву. Крім того, до заяви долучено підтвердження оплати позивачем витрат на правничу допомогу тільки на суму 17 000 грн та просить врахувати, що позов задоволено частково. У судове засідання сторона позивача не з`явились, про дачу, час та місце проведення розгляду заяви повідомлені належним чином. Представник відповідача у судовому засідання підтримав подані ним заперечення та просив відмовити у задоволенні заяви. Вивчивши матеріали заяви та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 1 ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1, пунктів 1, 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням від 23.01.2023 позов [PERSON] задоволено частково, визнано незаконним Наказ Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України № 201-ВК від 29.06.2022 року «Про припинення дії наказу від 19.04.2022 року № 96-ВК»; визнано незаконним Наказ Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України № 214-ВК від 08.07.2022 року «Про вжиття заходів щодо повернення провідним інженером з інструменту [PERSON] неправомірно отриманого середнього заробітку»; визнано незаконним Наказ Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України № 215-ВК від 08.07.2022 року «Про звільнення [PERSON] »; поновлено [PERSON] на посаді провідного інженера з інструменту відділу управління матеріальними ресурсами Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України з 12.07.2022. стягнуто з Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України на користь [PERSON] середній заробіток за червень 2022 року у розмірі 26 160,10 грн із вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску; стягнуто з Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 163 525,60 грн із вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску. У позовній заяві представником позивача вказано, що позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн та ним можуть бути понесені витрати за участь представника у судовому засіданні. Остаточний розрахунок судових витрат буде наданий додатково. Відповідно до Додаткової угоди, сторони дійшли згоди та вирішили порядок, розмір та строки оплати послуг, які надаються та пов`язані із веденням судової справи. Таким чином, сторони визначили, що вартість послуги з аналізу документів та складання і подання позовної заяви складає 5 000 грн, участь представника у судовому засідання - 3 000 грн /а.с.162/. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивачем фактично понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 17 000 грн, що підтверджується меморіальним ордерами. Актом виконаних робіт (послуг) за надання разової правової допомоги від 23.01.2023 визначено, що вартість правової допомоги складає 20 000 грн, послуги виконані в повному обсязі /а.с.163,170,171,172,173,174/. Таким чином, якщо стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Комплексний аналіз наданих стороною позивача доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу надає суду можливість зробити висновок, що позивачем документально доведено, що він поніс витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Представник відповідача у своїх письмових запереченнях на заяву про розподіл судових витрат вказував, що в заяві зазначено, що позивач подає до суду детальний перелік судових витрат «відповідача на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом Кобзаренком Ю.В. за Договором про надання правової (правничої) допомоги №01/05/20 від 01.05.2020 та Додаткової угоди №2 від 24.11.2021, яка надавалась до відзиву», однак в межах даної справи представником позивача є Кізік А.М.. а додаткова угода не могла бути надана до відзиву. Крім того, до заяви долучено підтвердження оплати позивачем витрат на правничу допомогу тільки на суму 17 000 грн та просить врахувати, що позов задоволено частково. Однак, вказані посилання не є підставами для відмови у задоволенні заяви з огляду на наступне. Так, по тексту заяви представником позивача зазначено, що позивач подає до суду детальний перелік судових витрат «відповідача на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом Кобзаренком Ю.В. за Договором про надання правової (правничої) допомоги №01/05/20 від 01.05.2020 та Додаткової угоди №2 від 24.11.2021, яка надавалась до відзиву», проте суд вбачає це як описку по тексту заяви, оскільки фактично в детальному переліку судових витрат вказані відомості, що відносяться до цивільної справи, яка розглядалась судом, а підтвердження надання правничої допомоги адвокатом та її оплати позивачем містяться в матеріалах справи та описані вище. Щодо наявності підтверджень понесених витрат тільки на суму 17 000 грн. Додатковою угодою між адвокатом та позивачем визначено, що вартість аналізу документів та складання позовної заяви складає 5 000 грн, участі у судовому засідання представника - 3 000 грн. Надані меморіальні ордери в сукупності підтверджують фактично понесені позивачем витрати у розмірі 17 000 грн, проте Акт прийому-передачі послуг, який узгоджується із матеріалами справи, підтверджує надання адвокатом послуг на 20 000 грн. При цьому, цивільно-процесуальним законом визначено, що суд здійснює розподіл не тільки тих судових витрат, які є фактично понесені на день розгляду заяви, а і які сторона має сплатити у майбутньому. Оскільки сторони визначили суму витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, позивач має обов`язок у їх оплаті і фактично оплачує, у суду немає підстав для відмови у задоволенні заяви у зв`язку із відсутністю підтверджень фактичного їх понесення на момент розгляду заяви. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах №648/1102/19 від 12.02.2020, №753/1203/18 від 17.02.2021, №178/1522/18 від 01.09.2021. Щодо часткового задоволення позову. Позивачем було заявлено позовні вимоги про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, відмовлено в частині скасування наказів, оскільки при встановленні судом порушень закону при видачі адміністрацією наказу суд визнає цей наказ незаконним, а скасування наказу належить до компетенції роботодавця. Таким чином, усі позовні вимоги позивача були задоволені, позивач досяг результату, який полягає у поновленні його на посаді та виплаті йому всіх належних йому виплат, формально позовні вимоги задоволено частково лише у зв`язку із невірним формулюванням представником позовної вимоги, при цьому, суд враховує ту обставину, що судовою практикою установлено визнання незаконними наказів та їх скасування, що адвокатом, як фахівцем в галузі права, при аналізі судової практики, також бралось до уваги. Отже, фактично, позовні вимоги задоволено частково у зв`язку із формулювання позовної вимоги, що не може бути єдиною і беззаперечною підставою для зменшення розміру судових витрат. При цьому, суд враховує, що одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Суд звертає окрему увагу відповідача, що особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн є реальними та розумними, а відтак підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved