Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті на тимчасово окупованій території України, у якій просиввстановити факт смерті [INFO] громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки станиці Української Краснодарського краю, жительки [ADDRESS] . В обґрунтування вимог заяви зазначено, що [INFO] року внаслідок обстрілу загинула бабуся заявника - [PERSON] , [INFO] , у квартирі за адресою [ADDRESS] . Після обстрілу [INFO] року будинок за адресою: [ADDRESS] згорів. Похованням [PERSON] займався її син (батько заявника) [PERSON] . [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки був змушений виїхати із міста Маріуполь Донецької області у зв`язку із веденням на території вказаного міста активних бойових дій та перебуванням даної території у тимчасовій окупації. Також заявник звертався в усній формі до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Маріупольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , однак у задоволенні даної заяви йому було відмовлено в усній формі. Ухвалою судді від 27 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Маріупольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. У судовому засіданні, яке відбулося 31 січня 2023 року судом протокольною ухвалою, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] . Заявник [PERSON] та його представник, адвокат Майка М. Б. у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, у ній наведених. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Маріупольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження на електронну пошту. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала суду письмові пояснення, у яких вказала, що [INFO] року внаслідок обстрілу загинула [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після обстрілу [INFO] року будинок згорів. Її похованням займався [PERSON] . Сім`я позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану. [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, а заяву задовольнити. Допитаний у процесуальному статусі свідка заявник [PERSON] суду пояснив, що встановлення факту йому необхідне для одержання свідоцтва про смерть бабусі. У м. Маріуполі вони жили поряд із [PERSON] . Вона померла [INFO] під час ракетного обстрілу. Про смерть бабусі [PERSON] заявник дізнався від свого батька через СМС-повідомлення. Вона була похована на дорозі у місті Маріуполі. Документів у заявника ніяких немає. У [PERSON] був тільки один син - батько заявника. На даний час, батьки заявника не у м. Маріуполі, там залишились інша бабуся - мати матері заявника, але зв`язок із нею поганий. [PERSON] на час смерті [PERSON] перебував у м. Солотвино, де грав у футбол, про всі події йому відомо тільки зі слів батьків. Свідок намагався повернутися у м. Маріуполь, але не зміг. Суд також дослідив матеріали справи, які надано [PERSON] в обґрунтування поданої заяви. Отож, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у м. Маріуполь Жовтневого району Донецької області, батьки: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] у м. Жданов Жовтневого району Донецької області УССР, батьки: [PERSON] , [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 листопада 1977 року відділом ЗАГС Жовтневого району м. Жданова. 17 грудня 2022 року [PERSON] видано довідку переселенця № 6114-5002419729, згідно копії якої його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 05 березня 1999 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області. Також судом оглянуто у судовому засіданні надані заявником фотоматеріали пошкоджених двору, будинку та під`їзду на [ADDRESS] . Оскільки встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] він звернувся до суду із відповідною заявою. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли підлягають застосуванню наступні норми. В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 19 лютого 2023 року. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Виходячи з вимог наведених нормативно-правових актів факт смерті особи має бути підтверджений лікарським свідоцтвом про смерть або фельдшерською довідкою про смерть, а встановлення факту смерті особи в певний час судом може мати місце за умови його підтвердження належними і допустимими доказами. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Єдиним доказом, на який посилається заявник як на підставу своїх вимог є його покази, якими, в частині обставин смерті [PERSON] , він володіє зі слів свого батька. Так, заявник [PERSON] був допитаний у судовому засіданні як свідок та повідомив про обставини смерті [PERSON] , однак зазначив, що надана інформація йому відома зі слів батька [PERSON] . Згідно положень ч. 2 ст. 90 ЦПК України, якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу. Заявник повідомив суду, що його батько [PERSON] перебуває за межами України та не може зараз повернутися, а відтак у суду відсутня можливість допитати [PERSON] щодо відомих йому обставин смерті [PERSON] , що в свою чергу вказує на недопустимість доказу показів [PERSON] в якості свідка. Мати заявника - [PERSON] , яка була залучена до участі у справі як заінтересована особа надіслала на адресу суду письмові пояснення у порядку ст. 93 ЦПК України, у яких вказала, що [INFO] року внаслідок обстрілу загинула [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після обстрілу [INFO] року будинок згорів. Її похованням займався [PERSON] . Сім`я позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану. Водночас, надані заінтересованою особою пояснення стосовно обставин справи, які вона виклала письмово, не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України, а тому судом відхиляються. Також суд відхиляє як належний і допустимий доказ фотоматеріали пошкоджених двору, будинку та під`їзду на [ADDRESS] , оскільки такі в сукупності із наданими документами та показами свідка [PERSON] не можуть однозначно доводити факт смерті [PERSON] . Суд звертає увагу, що встановлення факту народження або смерті особи має важливе значення як для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, так і для вирішення питань правонаступництва померлої особи, а тому рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені обставини, суд доходить до висновку про те, що достовірних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували юридичний факт того, що [PERSON] померла [INFO] в місті Маріуполь Донецької області, Україна, заявником суду не надано та в судовому засіданні таких не здобуто, а тому у задоволенні заяви слід відмовити. Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру», а відтак питання щодо розподілу судових витрат не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed