Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.10.2001 року у виконкомі Костинецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецькій області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , 1982 року народження, яки наразі є повнолітнім. Позивач вказує на те, що причиною розпаду їхньої сім`ї стали постійні непорозуміння, які переростали у сварки. Зазначає, що збереження шлюбу та примирення є неможливим, оскільки подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить його інтересам, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки судовий збір. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак скерував до суду заяву, у якій підтримав заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій позов визнала повністю. Вказала на те, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, просила справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] ». Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1.\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб 06.10.2001 року у виконкомі Костинецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2001 року. Згідно із\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2\~ст. 104 Сімейного кодексу України, Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.\~114, ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейні відносини з лютого місяця 2022 року, як вказує позивач, і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені судом обставини суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] », що є її законним правом. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн. (50% від загального розміру судового збору). На підставі\~ст. 51 Конституції України, ст.ст.\~24,56,\~104-105,\~110,\~112,\~114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved