Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитину [PERSON] залишили для подальшого проживання з батьком. Вироком Червоноармійського районного суду від 09.12.2020 року батько засуджений до позбавлення волі на 5 років за ч. 2 ст. 286 ККУ. Неповнолітній [PERSON] проживає з дружиною [PERSON] , [PERSON] в [ADDRESS] . Проживають у власному будинку, в якому задовільні умови проживання. [PERSON] має місця для відпочинку, вивчення домашніх завдань, дозвілля. Хлопчик забезпечений всім необхідним: сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям. [PERSON] володіє інформацією про місце перебування та проживання дитини, але зв`язок з сином практично не підтримує, не допомагає матеріально та не бажає повернути його на виховання до себе. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 січня 2022 року у справі позбавлення батьківських прав [PERSON] ухвалено попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини [PERSON] . 8 вересня 2022 року до служби у справах дітей Хорошівської селищної ради надійшла заява від [PERSON] про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, рішення Володарсько\- Волинського районного суду від 14.01.2022 року не виконує, сина до себе не забирає, не піклується про його здоров`я, матеріально не допомагає. Позивач вказує, що мати свого ставлення не змінила, продовжує зловживати спиртним, не спілкується з сином, не задовольняє його потреби. Неодноразово з [PERSON] проводились профілактичні бесіди, щодо необхідності ведення здорового способу життя, роз`яснено всі наслідки невиконання батьківських обов`язків, зверталася увага на важливість зростання та виховання дитини в сім`ї, надавався термін для виправлення складної життєвої ситуації в родині. Питання про не виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.09.2022 року. Проте рекомендації комісії матір`ю не виконуються. Позивач зазначає, що відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на його виконання. Зазначені фактори, на думку позивача як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними обов`язками. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 її доходу (заробітку), але не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 23 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 23 січня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не прибув, 08.02.2023 подав заяву до суду, в якій просить провести судове засідання без її участі та задовольнити позовну заяву у повному обсязі, висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, 23.01.2023 подала заяву до суду, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає повність, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 04.06.2021 №1101 підтверджується, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 04.06.2021 року. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Хорошівської селищної ради № 31 від 14.09.2022 рекомендовано [PERSON] виконувати рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 січня 2022 року по справі №276/1032/21 у частині необхідності змінити ставлення до виховання своєї дитини. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 09.09.2022 та 12.09.2022 [PERSON] проживає з дружиною свого батька [PERSON] у смт Хорошів, відповідачка проживаю у с. Дворище та до дитини не приїзжає, його життям та здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. За інформацією відділення поліції № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП України в Житомирській області [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 23.09.2022 року за ч.2 ст.178 КУпАП, 23.09.2022 року за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 22.09.2022 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 22.09.2022 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 22.09.2022 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 17.09 2022 року за ч.1 ст.184 КУпАП. Рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №152 від 28.10.2022 визнано незадовільним виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно її малолітнього сина та надано місячний термін для виправлення складної життєвої ситуації в сім`ї. Згідно з висновком органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 23.11.2022 року №163, орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із вказаним висновком, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, вихованням, доглядом, утриманням своєї дитини не займається, не цікавиться життям та здоров`ям малолітньої дитини, не спілкується з дитиною, та не бажає повернути його на виховання до себе. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують проведення бесід із відповідачем щодо необхідності належного виконання обов`язку щодо утримання та виховання дитини та відсутність доказів, які б свідчили про позитивний результат таких бесід. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не вживає будь-яких заходів, щоб створити належні умови для його виховання та проживання, що становить основоположну складову сімейного життя, дитина з нею не проживає, відповідач дитину матеріально не забезпечує, інтересу до дитини не проявляє, що свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки, при цьому будь-яких об`єктивних перешкод для виконання таких обов`язків у відповідача не було, що свідчить про свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, будучи повідомленою про наявність спору про позбавлення відповідача батьківських прав, [PERSON] проти його задоволення не заперечувала, відтак, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини 1 статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітнього сина, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я дитини, матеріальний стан та стан здоров`я відповідача, а також те, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів чи визначення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2022 і до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно положень статті 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, судовий збір відповідно до п.1 ст. 142 ЦПК України в сумі 496, 20 грн. (50% від загального розміру судового збору) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved