Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Процесуальні дії по справі. [PERSON] звернувся з позовом до суду, відповідно до змісту якого просить: - зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового рішення Корольовського районного суду м.Житомир від 21.01.2013 року у цивільній справі №296/452/12 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітної плати (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення\~дитиною повноліття. Ухвалою від 13.06.2022 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Поданий позов мотивований тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/452/12 від 21.01.2013 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 24.02.2011 року до досягнення повноліття дитиною, що стверджується копією виконавчого листа виданого 21.01.2013 року у справі № 296/452/12. На даний час на утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] . [INFO] , які проживають разом з ним. Неповнолітня дитина: дочка [PERSON] . [INFO] , є особою із інвалідністю та потребує постійного лікування на яке витрачаються значні кошти. Коштів після утримання аліментів не вистачає на утримання двох вище зазначених неповнолітніх дітей, їх харчування, утримання будинку, сплату комунальних послуг, транспортні витрати, що загалом погіршило матеріальний стан позивача, оскільки він тривалий час не працевлаштований та не отримує стабільного заробітку. З метою забезпечення рівності матеріального забезпечення всіх\~дітей позивача та з врахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. У судове засіданні відповідачка не з`явилась про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/452/12 від 21.01.2013 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 24.02.2011 року до досягнення повноліття дитиною, що стверджується копією виконавчого листа виданого 21.01.2013 року у справі № 296/452/12 (а.с.4). Постановою державного виконавця від 12.04.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчою листа № 296 452/12 від 31.01.2013 року, виданого Корольовським районом судом м. Житомира з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно. Дана обставина стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2013 року у виконавчому провадженні № 37553085 (а.с.5) На даний час на утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] . [INFO] , які проживають разом з ним, що стверджується довідкою про склад сім`ї. виданою Олевською міською радою за № 8496 від 18.11.2019 року. Неповнолітня дитина: дочка [PERSON] . [INFO] , відповідно до медичного висновку є особою із інвалідність до 18 років та потребує постійного лікування на яке витрачаються значні кошти (а.с.10). Коштів після утримання аліментів не вистачає на утримання двох вище зазначених неповнолітніх дітей, їх харчування, утримання будинку, сплату комунальних послуг, транспортні витрати, що загалом погіршило матеріальний стан позивача, оскільки він тривалий час не працевлаштований та не отримую стабільного заробітку. З метою забезпечення рівності матеріального забезпечення всіх дітей позивача та з врахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, позивач звернутися до суду з даним позовом про зменшення розміру частки аліментів, які стягуються з позивача з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України(ст. 180 Сімейного Кодексу України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Пудсумовуючи вище викладене, ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з ст.ст.12,81ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що не має матеріальної змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання [PERSON] , [INFO] , оскільки на даний час на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] . [INFO] . Також позивач доводить про те, що з часу прийняття рішення Корольовський районним судом м.Житомира від 21.01.2013, за яким сплачуються відповідачу аліменти, у позивача змінився сімейний стан та матеріальний стан відповідно. Відповідно до частин 1, 5, 6\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з огляду на те, що на даний час на утриманні позивача перебувають ще двоє неповнолітніх дітей, з яких одна дитина є особою із інвалідністю, суд убачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Outcome: approved