Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у сторін є двоє малолітніх синів. При цьому, у шлюбі сторони ніколи не перебували. В період з грудня 2017 позивач разом із дітьми проживали в квартирі, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також в цій квартирі проживала донька позивача від першого шлюбу - [PERSON] , де позивач та її донька [PERSON] мають зареєстроване місце проживання. У вказану квартиру всі зазначені особи вселились за згодою відповідача. Починаючи з вересня 2016 позивач почала здійснювати облаштування квартири. За її власні кошти було проведено ремонтні роботи, придбано будівельні матеріали, меблі, техніка. Позивач зазначає, що мала стабільний дохід. 07.10.2021 у сторін по справі відбувся конфлікт, після чого, відповідач вигнав позивача із дітьми з квартири. 18.10.2021 позивач уклала договір користування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та переїхала проживати туди разом із дітьми. В даний час позивач вимушена нести додаткові витрати за себе та дітей і винаймати квартиру, яку необхідно облаштувати. При цьому, відповідач у добровільному порядку не віддає навіть ті речі, які можливо відокремити від квартири, в якій позивач проживала з дітьми разом з відповідачем. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача як відшкодування здійснених витрат на облаштування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів до судового розгляду по суті. В судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] , який заперечив щодо чергового відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача та зазначив, що відповідач зловживає своїми правами. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання його представнику та надати час для ознайомлення з матеріалами справи. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. При цьому суд зауважує, що під час розгляду справи судом встановлено систематичне вчинення відповідачем дій, що призводять до порушень основних засад цивільного судочинства, виходячи з наступного. Так, відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у період з 22.11.2021 по 13.02.2023 в судові засідання не з`являвся. При цьому, у разі його явки в судове засідання, відповідач систематично заявляв клопотання про відкладення у зв`язку з неможливістю участі його представника. Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься більше трьох аналогічних клопотань, що свідчить про систематичність. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо особи представника відповідача, який би судом був залучений до розгляду справи. Так само, відповідачем не надані суду будь-які документи, які б суд міг оцінити, як поважні причини відкладення справи. Враховуючи основні засади цивільного судочинства суд приходить до висновку про систематичне зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, що перешкоджає засадам цивільного судочинства. Відповідно до норм ЦПК України, сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а також і обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом всього провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 застосовано відносно [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ; місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] ) заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 8052,00 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ; місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] ) штраф в розмірі 8052,00 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні 00 копійок в дохід державного бюджету. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що з грудня 2017 по жовтень 2021 позивач, відповідач, їх діти та донька позивача від першого шлюбу проживали у квартирі, яка перебуває у власності відповідача за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалося сторонами по справі та підтверджується Актом начальника ЖЕД № 3 ТОВ «Новобудова» від 17.11.2021. У сторін народились діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 11.11.2014, про що зроблено відповідний актовий запис № 1965 та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06.12.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 6227. У зазначених свідоцтвах батьками вказані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . У позивача є донька від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва від 26.10.2007, про що зроблено відповідний актовий запис № 2272. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [PERSON] та її донька від першого шлюбу [PERSON] зареєстровані з 29.08.2019 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА від 22.10.2021. Згідно договору безоплатного користування від 18.10.2021, укладеним між [PERSON] (діє за довіреністю від [PERSON] ) та [PERSON] , [PERSON] передає в безоплатне тимчасове користування, а громадянка [PERSON] приймає, житлове приміщення у вигляді квартири [ADDRESS] . Пунктом 4.1. вказаного договору, встановлено, що договір набирає чинності з 18.10.2021 і діє до 18.10.2022. 27.10.2021 у Печерське управління поліції ГУНП в м. Києві за № 39286 надійшла заява [PERSON] про те, що 07.10.2021 виник конфлікт з чоловіком та по теперішній час він не повертає речі. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2021 визнано [PERSON] винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів, що становить 340,00 грн. 19.11.2021 Постановою Голосіївського районного суду м. Києва провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито. При цьому, позивачем долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022100010002077 від 30.08.2022, правова кваліфікація ч. 1 ст. 383 КК України, а саме до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2022 (справа № 752/10103/22), відповідно до якої зобов`язано уповноважених осіб Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви [PERSON] від 21.02.2022 та розпочати розслідування. Разом з цим, позивач зазначає, що з 2009 займається підприємницькою діяльністю та мала стабільний дохід, що підтверджується податковими деклараціями фізичної особи-підприємця 2016, 2017, 2018, 2019 роки. Позивач зазначила, що починаючи з 2016 позивач почала здійснювати облаштування квартири за адресою: [ADDRESS] , за її власні кошти було проведено ремонтні роботи, придбано будівельні матеріали, меблі, техніка. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено 05.10.2016 замовлення № WAV16-06457, постачальник ФОП [PERSON] , на загальну суму 22456,00 грн., а саме: HANSGROHE ISIFLEX - шланг для душу з поверхнею під метал, довжина 160 см, колір хром - 356,00 грн., GEBERIT - корпус дренажного каналу CleanLine для конструкції заввишки від 90 мм, L30 см - 3219,00 грн., HANSGROHE FIXFIT PORTER S - шлангове під`єднання з тримачем ручного душа - 1325,00 грн., HANSGROHE RAINDANCE ECOSMART - верхній душ 260х260 мм - 6870,00 грн., HANSGROHE - кутовий запірний вентиль 4 шт. - 752,00 грн., HANSGROHE - донний клапан для раковин з переливом - 2 шт. - 1700,00 грн., HANSGROHE FLOWSTAR S - сифон для раковин 2 шт. - 1034,00 грн., GEBERIT - дизайн-вставка дренажного каналу - 4612,00 грн., HANSGROHE RAINDANCE - 1554,00 грн., що підтверджується копією видаткової накладної від 10.10.2016 замовлення № WAV0003227, в якій зазначено, що замовником являється [PERSON] 21.02.2017 між ФОП [PERSON] (постачальник) та [PERSON] (покупець) було укладено договір поставки № WA000003901. Згідно п. 2.1. вказаного договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення визначаються у відповідній специфікації замовленого товару, що є невід`ємним додатком до цього договору або узгоджується сторонами у відповідних додатках. Крім того, на підтвердження доводів позивача щодо облаштування нею квартири за адресою: [ADDRESS] надано замовлення покупця № WA000003901 від 21.02.2017 на суму 3376,00 грн., видаткова накладна № WAV00002002 від 29.03.2017 на суму 3376,00 грн., додаток № 1 до договору № WA000003901 від 21.02.2017 на суму 3376,00 грн., замовлення покупця № WA000003884 від 21.02.2017 на суму 6514,00 грн., видаткова накладна № WAV00000973 від 24.02.2017 на суму 6514,00 грн., видаткова накладна Ррз/КС-0073955 від 05.03.2017 на суму 14076,72 грн., накладна відпуску товару по № Усл/КС-0002590 від 05.03.2017 на суму 14076,72 грн., товарний чек № 189 від 18.03.2017 на суму 13500,00 грн., бланк прийому заказів на виготовлення двері металевої № 2711 від 18.03.2017 на суму 13500,00 грн., замовлення покупця № 117 від 29.03.2017 на суму 11955,19 грн., видаткова накладна № 63 від 31.03.2017 на суму 11399,22 грн., видаткова накладна № 100 від 29.05.2017 на суму 555,97 грн., договір на виготовлення та поставку меблів № 1/0504 від 05.04.2017, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] на суму 88800,00 грн., видаткова накладна № Ррз/02-0124677 від 11.04.2017 на суму 4491,36 грн., чеки «Епіцентр» на суму 2245,68 грн., за замовлення товару покупцем № Кзк/02-0004481 від 08.04.2017 на суму 4491,36 грн., видаткова накладна № Д0074/2378 від 13.05.2017 на суму 3550,00 грн., договір підряду № 15/05-2017 від 15.05.2017, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] на суму 60000,00 грн., Акт від 26.02.2017 до договору підряда № 15/05-2017 від 15.05.2017 на суму 95440,00 грн., накладна № 70513/005-1 від 16.05.2017 на суму 1532,00 грн.,податкова накладна Ррз/02-0184429 від 29.05.2017 на суму 2228,90 грн., чек «Епіцентр» на суму 2184,36 грн., видаткова накладна Ррз/02-0184459 від 29.05.2017 на суму 1970,96 грн., чек «Епіцентр» на суму 1931,58 грн., Акт приймання-передачі товару від 08.06.2017 на суму 25100,00 грн., видаткова накладна Ррз/02-0215504 від 20.06.2017 на суму 2172,92 грн., чек «Епіцентр» на суму 2020,95 грн., видаткова накладна Ррз/02-0227034 від 29.06.2017 на суму 10063,73 грн., чек «Епіцентр» на суму 10063,73 грн., договір купівлі-продажу від 03.08.2017 на суму 48271,00 грн., Акт виконаних робіт від 30.11.2017 по договору купівлі-продажу від 03.08.2017, замовлення покупця № 229 від 16.08.2017 на суму 7933,00 грн., замовлення покупця № 239 від 18.08.2017 на суму 737,00 грн., замовлення покупця № 10740 від 21.08.2017 на суму 780,13 грн., видаткова накладна № 7306 від 29.08.2017 на суму 643,86 грн., видаткова накладна № 11144 від 16.11.2017 на суму 136,27 грн., замовлення покупця № 11103 від 29.08.2017 на суму 251,82 грн., видаткова накладна № 7673 від 31.08.2017 на суму 251,82 грн., заказ № 4907/2939 від 08.08.2017 на суму 16924,00 грн., товарний чек № 2939 від 08.08.2017 на суму 16924,00 грн., договір підряду № 10-09/20107 від 10.09.2017 на суму 59150,00 грн., Акт виконаних робіт від 12.10.2017 до договору підряду № 10-09/2017 від 10.09.2017 на суму 59150,00 грн., Акт приймання-передачі товару від 09.10.2017 на суму 13150,00 грн., договір про надання послуг від 23.10.2017 на суму 39798,00 грн., Акт виконаних робіт від 27.11.2017 за договором від 23.10.2017 про надання послуг з текстильного декорування на суму 39798,00 грн., заказ портьєр на суму 126718 доларів США, видаткова накладна № 11145 від 16.11.2017 на суму 123,12 грн., видаткова накладна № 16212 від 16.11.2017 на суму 123,12 грн., гарантійне зобов`язання № 00000729690 від 11.12.2017, товарний чек від 25.12.2017 на суму 1210,00 грн., видаткова накладна № 4856 від 27.12.2017 на суму 2164,82 грн., договір № Д-1501-1 від 15.01.2017, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] , товарний чек № 1521809608/9/221713 від 23.03.2018 на суму 15200,00 грн., товарний чек № 1552 від 03.07.2018 на суму 4110,00 грн., договір № 22/10 на виконання робіт від 22.10.2018 укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 38700,00 грн., Акт здачі-приймання виконаних робіт згідно договору № 2210 від 22.10.2018 , складений 29.10.2018 на суму 38700,00 грн. Здійснені позивачем витрати на облаштування квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 646388,37 грн. підтверджується зведеною таблицею, яка наявна в матеріалах справи. Також позивачем долучено до матеріалів справи письмові пояснення ФОП [PERSON] , в яких зазначено, що останній підтверджує, що 05.04.2017 між ним та [PERSON] був укладений договір № 1/0504 на виготовлення кухонних меблів. Відповідно до розрахунку вартість меблів склала 88800,00 грн. При цьому, погодженням проекту, кошторису, матеріалів корпусу, фасаду, стільниці, а також розрахунки за виготовлені меблі займалась та здійснювала безпосередньо [PERSON] . З протоколу опитування особи, якій відомі обставини, що можуть бути використані у якості доказів у цивільній справі від 08.02.2023 [PERSON] , який вказав, що у вересні 2017 до нього звернулась [PERSON] з приводу проведення комплексу робіт по облаштуванню підлоги в квартирі за адресою: [ADDRESS] . 10.09.2017 після проведення [PERSON] замірів в зазначеній квартирі, погодження всіх істотних умов із [PERSON] було укладено договір № 10/09-2017. [PERSON] була сплачена передплата в сумі 41405,00 грн. З приводу виконання договору [PERSON] не спілкувався з іншими членами сім?ї [PERSON] . Згідно протоколу опитування особи, якій відомі обставини, що можуть бути використані у якості доказів у цивільній справі від 09.02.2023 [PERSON] вказав, що в травні до нього звернулась [PERSON] з проханням виготовити дерев`яні меблі в квартирі за адресою: [ADDRESS] . 15.05.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 15/05-2017 на загальну вартість 95440,00 грн. З приводу виконання договору [PERSON] не спілкувався з іншими членами сім?ї [PERSON] . Як вбачається з протоколу опитування особи, якій відомі обставини, що можуть бути використані у якості доказів у цивільній справі від 10.02.2023 [PERSON] , яка є співзасновником та керівником приватного підприємства «НЕМАН» зазначила, що в жовтні 2017 до неї звернулась [PERSON] з приводу декорування квартири за адресою: [ADDRESS] . 23.10.2017 між ПП «НЕМАН» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з текстильного декорування вказаної квартири. Зауважила, що з приводу виконання договору не спілкувалася з іншими членами сім?ї [PERSON] . Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Тлумачення частини третьої статті 390 ЦК України дає підстави дійти висновку, що витрати, про які вказується у цій частині по-перше, стосуються утримання або збереження майна; по-друге, вони мають бути необхідними, а не зайвими або навіть корисними; по-третє, мають бути здійсненими добросовісним або недобросовісним набувачем (володільцем). У постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі №910/15521/17 зроблено висновок, що «під поняттям «необхідні витрати» розуміються тільки ті витрати, які необхідні для забезпечення нормального стану та зберігання майна з урахуванням його зношеності. Отже, інші витрати, тобто не «необхідні», відшкодуванню не підлягають». Застосування положень частин третьої та четвертої статті 390 ЦК України суттєво різниться залежно від визначення підстав та сум, які підлягають відшкодуванню. Зокрема за положеннями частини третьої підлягають відшкодуванню фактичні витрати, здійснені добросовісним або недобросовісним набувачем, які необхідно було зробити задля збереження майна або на його утримання з часу, коли власнику належало право зокрема на повернення майна. На відміну від норми частини третьої статті 390 ЦК України, за положеннями частини четвертої цієї статті добросовісному набувачу або володільцю належить право отримати відокремлювані поліпшення майна або право на відшкодування невідокремлюваних поліпшень пропорційно збільшенню вартості майна унаслідок цих поліпшень. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-389цс16, постанові КЦС ВС від 20.11.2019 року у справі №444/1725/16-ц, провадження №61-31110св18. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, позивач проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] з грудня 2017 по жовтень 2021. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позов було подано позивачем 22.11.2021, отже строк позовної давності позивачем не пропущено, а клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. При цьому, положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, у даному спорі саме сторона позивача зобов`язана довести факт понесених витрат по утриманню та проведенню ремонтних робіт у спірній квартирі. Таким чином, оскільки позивачем доведено факт здійснених витрат на облаштування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що не спростовано відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved