Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 грудня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я (а.с. 1-7). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 20 грудня 2022 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є. Ухвалою судді від 21 грудня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 36). На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 13 січня 2023 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача. Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі, не скористався правом на подання відповіді на відзив. Сторони в судове засідання не викликались. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Клопотань про виклик у судове засідання сторін не надходило. Підстав для призначення судового засідання з ініціативи суду не вбачається. Враховуючи викладене, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що кореспондується з положеннями частини 5 статті 279 ЦПК України. Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. [PERSON] перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді різальник гарячого металу 5 розряду сортопрокатного цеху №2 прокатного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 23.07.2013 року о 18 год. 20 хв. зазнав нещасного випадку на виробництві, що підтверджується Актом №20 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом затвердженим 18.06.2014 року, Актом проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 год. 20 хв. затвердженим 18.06.2014 року та трудовою книжкою. Так, відповідно до п.3 Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 год. 20 хв. затвердженим 18.06.2014 року- нещасний випадок стався за таких обставин: 23.04.2013р. (в зміні з 15-00 до 22-00 години) різальник гарячого металу 5 розряду сортопрокатного цеху №2 прокатного департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» [PERSON] , прибувши на підприємство та перевдягнувшись у спецодяг та спецвзуття, о 14 годні 40 хвилин прибув на змінно-зустрічні збори дрібносортового стану 540-4, на яких отримав від керівника робіт змінного майстра основної виробничої дільниці [PERSON] виробничу інформацію, завдання на виконання робіт та усний інструктаж з його безпечного виконання, в тому числі й забезпечення особистої безпеки. Після закінчення змінно-зустрічних зборів о 15-00 годині, Позивач направився на своє робоче місце - дільницю прибирання готового прокату дрібно сортового стану 250-4. О 18 годині 10 хвилин під час прокатки арматурного прокату діаметром 12 мм сталося застрягання одного прутка арматури в районі 161 клапана першого ряду лівого боку холодильника. Оператор поста управління №10 (холодильник) [PERSON] по селекторному зв?язку передала інформацію про застрягання прутка на пост управління №4 (чорнова група) оператора поста управління станом гарячої прокатки [PERSON] , який в свою чергу дав команду на заборону видачі з нагрівальної печі чергової заготівки, щоб після виходу останнього прутка на холодильник зупинити прокатку на стані та прибрати застряглий пруток. Приблизно о 18 години 15 хвилин [PERSON] побачила, що на площадку вздовж лівого боку холодильника піднявся різальник гарячого металу [PERSON] , який незважаючи на ввімкнений зелений сигнал світлової виробничої сигналізації (забороняючий вихід на холодильник під час прокатки), направився до застряглого прутка безпосередньо по рейковому полю холодильника, тим самим опинившись в небезпечній зоні. [PERSON] негайно ввімкнула аварійні ножиці для порізки прутків останнього прокату, що надходили на холодильник з чистової групи клітей, та забороняючий прокатку червоний сигнал світлової виробничої сигналізації. Один з останніх прутків зачепив застряглий пруток, змінив напрямок руху та відлетів в бік [PERSON] (який знаходився на рейковому полі) та проштрикнув йому стегна. [PERSON] по селекторному зв`язку негайно повідомила про нещасний випадок [PERSON] , який знаходився в приміщенні поста управління №4. Після зупинки прокатки, виходу останнього прутка та зупинки механізмів, різальник гарячого металу (старший) [PERSON] піднявся на рейкове поле холодильника, за допомогою інструменту перерізав пруток, звільнив стегна [PERSON] від пругка та допоміг йому зійти вниз. [PERSON] (який прибув на місце нещасного випадку) та старший змінний майстер основної виробничої дільниці [PERSON] (якому [PERSON] повідомив про нещасний випадок) викликали працівників фельдшерських пунктів сортопрокатних цехів №№ 1, 2. Після надання кваліфікованої медичної допомоги фельдшерами [PERSON] , [PERSON] та старшим фельдшером [PERSON] на місці нащасного випадку, машиною швидкої допомоги підприємства [PERSON] був доставлений до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де був госпіталізований з діагнозом комбінована травма. Колото-рвані рани обох стегон. Термічні опіки обох стегон та калитки II III А ст. Закрита травма грудної клітини: Правобічний пневмоторакс. Відповідно до п. 4 Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 годині 20 хвилині затвердженим 18.06.2014р. причинами настання нещасного випадку є: Невиконання інструкції з охорони праці порушені вимоги п.п. 3.1.15, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 інструкції з охорони праці для різальника гарячого металу, різальника гарячого металу (старшого), різальника гарячого металу (бригадира) сортопрокатного цеху №2 ОП.082.05.10, п.п. 1.13, 3.1., 14.4, 14.5 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Технічні та психофізичні причини комісією не встановлені. 18.03.2014р. у зв?язку із трудовим каліцтвом, що сталось з вини Відповідача Позивач первинно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0004784. 17.03.2015р. у зв?язку із трудовим каліцтвом, що сталось з вини Відповідача Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №002861. 14.03.2017р. у зв?язку із трудовим каліцтвом, що сталось з вини Відповідача Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №017136. 10.03.2020р. у зв?язку із трудовим каліцтвом, що сталось з вини Відповідача Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052742. У зв?язку із отриманням професійного захворювання, що сталось з вини Відповідача Позивач змушений постійно звертатись до медичних закладів проводити реабілітацію, проходити періодичне лікування, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого. В обґрунтування позовних вимог вбачається, що у зв`язку з отриманням хронічного професійного захворювання порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває біль у грудях, недостатність рухливості. Тому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь [PERSON] 65000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Позивач не надає суду будь-яких належних та допустимих доказів, що вказували б на те, що він дійсно зазнає моральних страждань, що правовідносини, що існували між Позивачем та Відповідачем ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди. З огляду на те, що Позивачем не надано суду жодних допустимих і належних доказів які б підтверджували факт спричинення шкоди саме Відповідачем, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Тому, просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 24.12.2003 року по 14.10.2013 року (а.с.10-12) 23.07.2013 року о 18 год. 20 хв. зазнав нещасного випадку на виробництві, що підтверджується Актом №20 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 18.06.2014 року(а.с.13-16). Відповідно до п. 4 Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 годині 20 хвилині від 18.06.2014р. причинами настання нещасного випадку є: Невиконання інструкції з охорони праці порушені вимоги п.п. 3.1.15, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 інструкції з охорони праці для різальника гарячого металу, різальника гарячого металу (старшого), різальника гарячого металу (бригадира) сортопрокатного цеху №2 ОП.082.05.10, п.п. 1.13, 3.1., 14.4, 14.5 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Технічні та психофізичні причини комісією не встановлені (а.с.17-22). Відповідно до\~виписки КЗ\~«Криворізька міська\~клінічна лікарня\~№2»\~ДОР» від\~23\~липня 2013\~року [PERSON] \~було встановлено\~діагноз:\~комбінована травма,\~колото-рвані\~рани \~обох стегон,\~термічні опіки\~обох стегон\~та калитки\~3 АБ ст. 3% п.т. ЗТГ, закрита травма грудної клітини: правобічний пневмоторакс, шок 3-4 (а.с. 31-32). Так, [PERSON] , 18.03.2014 року первинно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0004784 (а.с.24-25). Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №002861 від 17.03.2015р., Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с. 25 зворот). Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №017136 від 14.03.2017р. Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с.26). Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052742 від 10.03.2020р. Позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20%, визначено необхідність забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с.26 зворот). Нормативно-правове обґрунтування [PERSON] знаходився в трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України. Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з частин 3-4\~статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів,а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України). Оскільки закон покладає обов`язок створення безпечних і нешкідливих умов праці, власник або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерплому внаслідок фізичного чи психічного впливу небезпечних умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини. Відповідно до\~статті 22 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно з нормами Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України). Крім того,\~статтею 46 Конституції України\~закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Водночас, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Так, Актом №20 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 18.06.2014 року встановлено та підтверджено, що факт настання нещасного випадку відбувся при виконанні [PERSON] трудових обов`язків на підприємстві відповідача. З п. 4 Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 годині 20 хвилині від 18.06.2014р. причинами настання нещасного випадку є: організаційна- невиконання інструкції з охорони праці порушені вимоги п.п. 3.1.15, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 інструкції з охорони праці для різальника гарячого металу, різальника гарячого металу (старшого), різальника гарячого металу (бригадира) сортопрокатного цеху №2 ОП.082.05.10, п.п. 1.13, 3.1., 14.4, 14.5 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; технічні та психофізичні причини комісією не встановлені. При цьому, медичний огляд та обстеження, наявність фізичного болю, що викликають складність при звичайних життєвих умовах підтверджуються зібраними матеріалами справи. Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди. Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Суд не бере до уваги доводи зазначені у відзиві, а саме, що вина Відповідача у настанні нещасного випадку відсутня, з урахуванням наступного. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. З трудової книжки Позивача та Акту про нещасний випадок який стався із ним, встановлено, що Позивач працював у відповідача, нещасний випадок стався при виконанні ним трудових обов`язків та на території підприємства під час роботи з джерелом підвищеної небезпеки. З п. 3 Акту проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 23 липня 2013 року о 18 годині 20 хвилині від 18.06.2014р. дійсно вбачається, що 23.04.2013р. (в зміні з 15-00 до 22-00 години) різальник гарячого металу 5 розряду сортопрокатного цеху №2 прокатного департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» [PERSON] , прибувши на підприємство та перевдягнувшись у спецодяг та спецвзуття, о 14 годні 40 хвилин прибув на змінно-зустрічні збори дрібносортового стану 540-4, на яких отримав від керівника робіт змінного майстра основної виробничої дільниці [PERSON] виробничу інформацію, завдання на виконання робіт та усний інструктаж з його безпечного виконання, в тому числі й забезпечення особистої безпеки. Після закінчення змінно-зустрічних зборів о 15-00 годині, Позивач направився на своє робоче місце - дільницю прибирання готового прокату дрібно сортового стану 250-4. О 18 годині 10 хвилин під час прокатки арматурного прокату діаметром 12 мм сталося застрягання одного прутка арматури в районі 161 клапана першого ряду лівого боку холодильника. Оператор поста управління №10 (холодильник) [PERSON] по селекторному зв?язку передала інформацію про застрягання прутка на пост управління №4 (чорнова група) оператора поста управління станом гарячої прокатки [PERSON] , який в свою чергу дав команду на заборону видачі з нагрівальної печі чергової заготівки, щоб після виходу останнього прутка на холодильник зупинити прокатку на стані та прибрати застряглий пруток. Приблизно о 18 години 15 хвилин [PERSON] побачила, що на площадку вздовж лівого боку холодильника піднявся різальник гарячого металу [PERSON] , який незважаючи на ввімкнений зелений сигнал світлової виробничої сигналізації (забороняючий вихід на холодильник під час прокатки), направився до застряглого прутка безпосередньо по рейковому полю холодильника, тим самим опинившись в небезпечній зоні. [PERSON] негайно ввімкнула аварійні ножиці для порізки прутків останнього прокату, що надходили на холодильник з чистової групи клітей, та забороняючий прокатку червоний сигнал світлової виробничої сигналізації. Один з останніх прутків зачепив застряглий пруток, змінив напрямок руху та відлетів в бік [PERSON] (який знаходився на рейковому полі) та проштрикнув йому стегна. [PERSON] по селекторному зв`язку негайно повідомила про нещасний випадок [PERSON] , який знаходився в приміщенні поста управління №4. [PERSON] був доставлений до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де був госпіталізований з діагнозом комбінована травма. Колото-рвані рани обох стегон. Термічні опіки обох стегон та калитки II III А ст. Закрита травма грудної клітини: Правобічний пневмоторакс (а.с. 17-22). Причинами настання нещасного випадку є Невиконання інструкції з охорони праці порушені вимоги п.п. 3.1.15, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 інструкції з охорони праці для різальника гарячого металу, різальника гарячого металу (старшого), різальника гарячого металу (бригадира) сортопрокатного цеху №2 ОП.082.05.10, п.п. 1.13, 3.1., 14.4, 14.5 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Технічні та психофізичні причини комісією не встановлені (а.с.21). Під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб (статті 1187 ЦК України). Судом встановлено, що нещасний випадок із Позивачем стався під час виконання трудових обов`язків в результаті взаємодії з джерелом підвищеної небезпеки, яке належить Відповідачу, тому відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди завданої позивачу, незалежно від того, чи є вина потерпілої особи. Згідно частин 1-2 стаття 1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Акт, складений за фактом настання нещасного випадку підприємством Відповідача не оскаржувався. Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини, та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства. Разом з тим, закону, який би передбачав можливість встановлення факту завдання моральної шкоди потерпілому від нещасного випадку на виробництві лише на підставі висновку МСЕК, немає. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суд не має встановлювати належність або неналежність виконання МСЕК обов`язку зі встановлення факту завдання позивачеві моральної шкоди. Отже, наявність у МСЕК вказаного обов`язку не обмежує суд у праві встановити факт завдання моральної шкоди на підставі інших доказів, врахувавши характер каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, залишкову працездатність потерпілого тощо. Тому необґрунтованими є доводи представника відповідача про те, що позивач не довів моральні страждання. З письмових матеріалів справи встановлено, що у Позивача порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя Позивача та зменшення благ, які Позивач мав до моменту професійного захворювання та втрати професійної працездатності. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг його душевних та фізичних страждань, тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані втратою професійної працездатності, зокрема 20% втрати професійної працездатності (20% первинно по виробничій травмі 18.03.2014 року з 11.03.2014 року і до 01.04.2015 року , 20% повторно з 01.04.2015 року по 01.04.2017 року, 20% повторно з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року), у зв`язку із чим вважає за доцільне стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в сумі 40000,00 (сорок тисяч) гривень. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial