Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

09.01.2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла заява [PERSON] заінтересована особа Хотинська міська рада про встановлення юридичного факту прийняття спадщини. В обґрунтування заяви представник заявника вказує, що 24 жовтня 1984 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який народився в м.Хотин Чернівецької. [INFO] [PERSON] помер в м.Хотин Чернівецька область. Таким чином, [INFO] відкрилась спадщина після смерті чоловіка заявника [PERSON] на право на земельну ділянку із кадастровим кодом 6012113008 площею 0,1803 га, кадастровим кодом 6012105133 площею 0,4390 га, кадастровим кодом 60121106301 площею 0,0919 га, розташовані в селі Белеурешть Ніспоренського району Республіка Молдова. Представник заявника вказує, що заявнику невідомо про будь-яких спадкоємців, крім неї, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] . Після смерті чоловіка, у заявника знаходились документи на право власності на вказані земельні ділянки, видані на ім`я померлого, та з того часу заявник вирішувала всі питання щодо вказаних земельних ділянок самостійно. Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, яка відкрилась у 2002 році, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку, а тому представник заявника просить суд встановити юридичний факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м.Хотин Чернівецької області. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просять суд слухати справу у їх відсутності заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Гіждівський В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 24.10.1987 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружині встановлено прізвища « [PERSON] », актовий запис про шлюб № 25, що підтверджується архівною випискою з запису акту про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] . [INFO] в м.Чернівці помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] 1957 року народження народився м.Хотин Хотинського району Чернівецької області Україна, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до довідки від 04.08.2022 року № 356 земельні ділянки кадастровий код 6012113008 площею 0,1803 га, кадастровий код 6012106301 площею 0,0919 га, кадастровий код 6012105133 площею 0,4390 га, які розташовані в селі Белеурешть Ніспоренського району належать [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Згідно до довідки від 04.08.2022 року № 357 [PERSON] з 2002 року до теперішнього часу платить подати за земельні ділянки кадастровий код 3012113008 площею 0,1803 га, кадастровий код 3012106301 площею 0,0919 га, кадастровий код 6012105133 площею 0,4390 га розташовані в селі Белеурешть Ніспоренський район. Відповідно до довідки від 06.12.2022 року № 2714 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.05.1995 року до дня його смерті [INFO] . На день смерті в даному господарстві ніхто не зареєстрований та не проживав. Як вбачається з листа Дністровського районного нотаріального округу від 07.12.2022 року № 37/01-16 нотаріус повідомляє, що [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін та не була зареєстрована та не проживала з спадкодавцем. Станом на 07.12.2022 року після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилась. Право власності [PERSON] на земельні ділянки із кадастровим кодом 6012113008 площею 0,1803 га, кадастровим кодом 6012105133 площею 0,4390 га, кадастровим кодом 60121106301 площею 0,0919 га, розташовані в селі Белеурешть Республіка Молдова підтверджуються доказами у матеріалах справи (а.с. 14-16). Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч.1 ст.315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст.549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер [INFO] фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно, якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Згідно ч. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В цьому випадку таким документом, який підтверджує факт вступу [PERSON] у володіння спадковим майном є довідка № 357 від 04.08.2022 року (а.с. 11) з якої вбачається, що вона з 2002 року по теперішній час платить податки за земельні ділянки із кадастровим кодом 6012113008 площею 0,1803 га, кадастровим кодом 6012105133 площею 0,4390 га, кадастровим кодом 60121106301 площею 0,0919 га, розташовані в селі Белеурешть Республіка Молдова. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. З листа Дністровського районного нотаріального округу від 07.12.2022 року № 37/01-16 вбачається, що станом на 07.12.2022 року після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилась. Крім того на день смерті [PERSON] разом з ним в його господарстві ніхто не зареєстрований та не проживає, що підтверджується довідкою від 06.12.2022 року № 2714. Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Факт, що заявник являється дружиною померлого підтверджується архівною випискою з запису акту про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] . Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м.Хотин Дністровського району Чернівецької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved