Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Військова частина [NUMBER] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) і просить стягнути на її користь у відшкодування шкоди в порядку регресу 300000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2018 внаслідок ДТП загинув [PERSON] , який є сином [PERSON] . 15.07.2019 вироком Кагарлицького районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 415 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Вирок суду набрав законної сили 15.08.2019. Вироком встановлено, що [PERSON] , який був діючим військовослужбовцем, порушив п. 21.11 Правил дорожнього руху. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 30.03.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2021 та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.12.2021 позов [PERSON] задоволено частково. На виконання рішення суду військова частина сплатила [PERSON] 300000 грн. за заподіяну моральну шкоду. 21.07.2022 на адресу відповідача направлено лист з пропозицією добровільно сплатити 300000 грн. Зазначає, що відповідач був діючим військовослужбовцем та порушив правила дорожнього руху, тому у військової частини є право регресу на суму 300000 грн., яка була сплачена за заподіяну відповідачем шкоду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Зазначив, що [PERSON] проходив строкову військову службу у військовій частині [NUMBER] , виконував обов`язки водія. У 2018 році з його вини під час несення служби загинув [PERSON] . Вироком суду [PERSON] був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Рішенням суду з військової частини на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду у розмірі 300000 грн. 07.10.2020 [PERSON] умовно-достроково звільнився від відбування покарання та вибув у м. Суми. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання. 06.12.2022, 19.12.2022 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 23.01.2023, 01.02.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 11.11.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12.12.2022. 12.12.2022 у зв`язку з відключенням електроенергії розгляд справи відкладено на 18.01.2023. 18.01.2023 за клопотання представника позивача розгляд справи відкладено на 06.02.2023. 06.02.2023 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом. 15.07.2019 вироком Кагарлицького районного суду Київської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 415 КК України, у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого [PERSON] та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Вирок суду набрав законної сили 15.08.2019 (а.с. 9-11). 30.03.2021 рішенням Богуславського районного суду Київської області по справі № 375/282/20 (провадження № 2/358/120/21), залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2021, позов [PERSON] до Військової частини [NUMBER] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з військової\~частини [NUMBER] \~на користь\~ [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 300000 грн. у зв`язку із загибеллю її сина [PERSON] під час виконання обов`язків військової служби. (а.с. 42-45, 54-58). Вказаним рішенням встановлено, що солдат [PERSON] перебував у службових відносинах з військовою частиною [NUMBER] , яка є юридичною особою. Шкода була завдана [PERSON] під час виконання ним службових обов`язків, зумовлених посадовими інструкціями. Суб`єктом відповідальності за спричинену позивачці шкоду є військова частина [NUMBER] , яка є власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля КАМАЗ-43101, військовий номер [NUMBER] , з якою знаходився в службових відносинах солдат [PERSON] . Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). 01.11.2021 військовою частиною № [NUMBER] на рахунок [PERSON] перераховано 300000 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 1 від 01.11.2021 (а.с. 11 на звороті). 03.08.2022 представником позивача на адресу [PERSON] направлено вимогу про сплату у добровільному порядку 300000 грн. на рахунок військової частини [NUMBER] (а.с. 12 на звороті). [PERSON] з 25.04.2019 звільнений в запас та зарахований до оперативного резерву першої черги військової частини на підставі указу Президента України від 30.01.2019 № 22/2019. З 05.02.2019 перебуває на обліку у [INFO] після звільнення в запас з військової частини [NUMBER] (а.с. 46 на звороті, 64). З 02.10.2019 [PERSON] відбував міру покарання в Державній установі «Крюківська виправна колонія № 29» Звільнений 15.10.2020 умовно-достроково на 10 місяців 16 днів на підставі статті 81 КК України згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 07.10.2020. Вибув [ADDRESS] (а.с. 65). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 статті 1172 ЦК України). Згідно частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно пункту 7 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі Положення) (чинного момент вчинення кримінального правопорушення) військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України. Відповідно до пункту 13 Положення (чинного момент вчинення кримінального правопорушення) військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину. Аналогічні норми містяться у Законі України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що спричинило загибель [PERSON] , винним у якому за вироком суду визнано [PERSON] , заподіяно моральну шкоду у розмірі 300000 грн., яка за рішенням суду відшкодована військовою частиною [NUMBER] на користь [PERSON] . Таким чином, оскільки [PERSON] у повному обсязі несе матеріальну відповідальність за завдану з його вини шкоду, яка відшкодована військовою частиною, тому остання набула права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у відшкодування шкоди 300000 грн. З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 4500 грн.

Outcome: approved