Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 56/200 частки житлового будинку та господарських споруд, що розташовані у [ADDRESS] . У зв`язку із несприятливими сімейними обставинами, а саме хворобою дітей [PERSON] та [PERSON] , а також важким матеріальним становищем позивачка вимушена була протягом двох років дуже тяжко працювати. Після смерті матері діти позивачки перебувають на постійному лікуванні, є інвалідами, потребують постійного догляду та піклування. Всі ці роки позивачка бореться за здоров`я своїх дітей. У зв`язку із цим позивачка у встановлений законом строк не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогою про визначення їй додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 18.10.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою запропоновано відповідачу надати суду відзив та докази у строк, встановлений судом. 19.10.2022 відповідач отримав вищевказане судове рішення із копією позовної заяви та доданими до неї документами, що підтверджується відповідною довідкою про доставку документів на його офіційну електронну адресу. У строк, встановлений судом, від відповідача відзив на позов на адресу суду не надійшов. Ухвалою суду\~від 15.11.2022\~від Приватного\~нотаріуса Вінницького\~міського нотаріального\~округу Павлюк\~Ірини Іванівни\~було витребувано\~належним чином\~засвідчену копію\~спадкової справи\~до майна померлої [INFO] [PERSON] . На виконання\~вимог вищевказаного\~судового рішення\~нотаріусом було\~повідомлено про\~відсутність витребуваних\~доказів,\~оскільки спадкова\~справа до\~майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Ухвалою від 12.12.2022 судом було витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» інформацію щодо діагнозу та проходження стаціонарного лікування за період 2020-2022 роки [PERSON] , [INFO] , та належним чином засвідчені копії підтверджуючих дані обставини документів. На виконання вимог вищевказаного судового рішення судом отримано від Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» витребувані докази. 02.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Суд звертає\~увагу на\~те,\~що заявами\~по суті\~справи є:\~позовна заява;\~відзив на\~позовну заяву\~(відзив);\~відповідь на\~відзив;\~заперечення;\~пояснення третьої\~особи щодо\~позову або\~відзиву, підстави, час та черговість подання яких визначаються ЦПК України або судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 2 і ч. 3 ст. 174 ЦПК України). Вищевикладене, зокрема й порядок подання заяв по суті справи, було роз`яснено судом учасникам справи в ухвалі від 18.10.2022. Крім того, відповідачем не надано підтверджуючих документів про надіслання (надання) письмових пояснень позивачу. Прийняття таких письмових пояснень до розгляду судом без ознайомлення з їх змістом позивача, суд вважає порушенням прав останнього. Поважних причин ненадання відзиву у строк, встановлений ухвалою суду від 18.10.2022, відповідачем не повідомлено. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не просив дозволу подати додаткові пояснення у відповідності до ч. 5 ст. 174 ЦПК України, а суд за межами строку для подання відзиву на позов не визнавав їх подання необхідним. Тому, враховуючи вищевикладене, суд не приймає до розгляду письмові пояснення відповідача, одержані 02.01.2023, і вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду\~від 05.01.2023 підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні адвокат позивачки підтримала позовні вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала і просила суд відмовити в їх задоволенні, аргументуючи їх недоведеністю. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 24.10.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , запис № 4054. (а.с. 39) 28.07.2000 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 28.07.2000 Відділом реєстрації акті громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 1139. (а.с. 42) 02.08.2011 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.08.2011 Виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 2. (а.с. 41) Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як вбачається із свідоцтв про їх народження, записані [PERSON] та [PERSON] .(а.с. 38, 40) [PERSON] , [INFO] , 17.01.2019 встановлено діагноз H90.4 лівобічна сенсоневральна приглухуватість V ступеня, глухота. 22.07.2020 до основного діагнозу: нейросенсорна втрата слуху одностороння з нормальним слухом на протилежному вусі (H90.4), встановлено супутні захворювання зміщена носова перетинка (J34.2) і вазомоторний риніт (J30.0), а також внаслідок ускладнення основного захворювання встановлено запалення слухової (євстахієвої) труби (H68.0). 15.06.2021 основне захворювання ускладнилось, у зв`язку із чим було встановлено також діагноз інший гострий синусит (J01.8). 09.08.2022 до основного діагнозу були встановлені супутні: хронічний слизовий середній отит (H65.3), зміщена носова перетинка (J34.2), запалення слухової (євстахієвої) труби (H68.0). (а.с. 28, 75-80) [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства, безтерміново. Діагноз: F70.10 розумова відсталість легкого ступеню з мінімальними порушеннями поведінки. Супутні захворювання: дисплазія сполучної тканини недиференційована; гіпергомоцистеїнемія; нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу СНо; вроджена гіпоплазія правої великогомілкової кістки; вальгусна деформація дистального мета епіфізу правої в/гомілкової кістки з незначним порушенням функції ходи; плоско-вальгусна деформація правої ступні; ЗНМ ІІІ рівня; дисграфія; дислексія; порушення акомодації. (а.с. 29-30, 94-95) 16.09.2020 у м. Вінниця померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.09.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с. 31) Згідно витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 6302, належить 56/200 частки житлового будинку [ADDRESS] . (а.с. 35-37) Відповідно до рішення Вінницької міської ради «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця» від 25.12.2015 № 71, вулицю Енгельса перейменовано на вулицю Дубовецьку. (а.с. 44) 17.10.2018 [PERSON] склала заповіт, який того ж дня було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк Іриною Іванівною і зареєстровано в реєстрі за № 2470. Даним розпорядженням на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла належну їй на праві власності 56/200 частку житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 34) Згідно із довідкою № 326, виданою 15.09.2022 Квартальним комітетом «Ясний», [PERSON] на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 43) Згідно інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру,\~спадкова справа\~до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с. 69) Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Павлюк Ірини Іванівни № 71/01-16 від 21.11.2022 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у відкритті спадкової справи та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 74) Позивачка вважає, що визначений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а тому потребує додаткового строку для подання відповідної заяви. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі від 18.10.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~2\~і ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~2,\~п.\~4,\~п.\~6\~ п.\~7\~ч.\~2\~ст.\~43\~ЦПК України\~учасники справи\~зобов`язані: сприяти\~своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; подавати\~усі наявні\~у них\~докази в\~порядку та\~строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; виконувати\~процесуальні дії\~у встановлені\~законом або\~судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові пояснення,\~викладені позивачкою\~в позовній\~заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи нижченаведене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Вінниця. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлою [INFO] \~ [PERSON] на випадок своєї смерті [INFO] було зроблено розпорядження,\~якимвона заповіла належну їй на праві власності 56/200 частку житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В ході розгляду справи судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивачка не проживала із спадкодавцем. Спадкова справа до майна померлої не заводилась. Позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Водночас, положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено можливість визначення судом спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, у разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивачка зазначила, що на її утриманні перебуває двоє дітей інвалідів неповнолітня [PERSON] та повнолітній [PERSON] , які потребують постійної уваги, лікування і сторонньої допомоги. Судом прийнято до уваги, що основна хвороба доньки позивачки з 22.07.2020 почала ускладнюватись супутніми захворюваннями, що також вимагало постійного лікування, обстежень тощо. Син позивачки, враховуючи встановлені йому діагнози потребує постійно сторонньої уваги й допомоги, окрім лікування. Також судом прийнято до уваги, що позивачка постійно проживає в селі, що має певну віддаленість до місця відкриття спадщини, що також унеможливлювало залишення [PERSON] та [PERSON] без її догляду навіть на мінімальний час. Крім того,\~на всій\~території України\~було встановлено\~карантин з 11.03.2020 з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, дія якого неодноразово продовжувалася й наразі триває. Внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту, зокрема міжміського й міжобласного сполучення, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Так, саме по собі запровадження карантину, зважаючи на його подальше послаблення, не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Однак, враховуючи стан здоров`я дочки та сина позивачки, дана обставина є суттєвою, адже захворювання на COVID-19\~могло спричинити\~ускладнення вже\~наявних у\~них захворювань,\~тобто вони\~постійно перебувають\~в зоні\~ризику,\~що мати,\~звісно,\~максимально намагалась\~мінімізувати. Відповідно, необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню, зумовили суттєві обмеження для дітей позивачки через їх стан здоров`я і самої неї, зокрема вільного й безпечного пересування. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 на території України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався й наразі триває. Дана обставина безсумнівно є непереборною, надзвичайною, невідворотньою та об`єктивною, що також не може не бути прийнятим судом до уваги. Отже, стан здоров`я дочки та сина позивачки є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від її волі, пов`язана з об`єктивними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того, запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 і запроваджений на території України воєнний стан, також обмежили дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що повідомлені позивачкою причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини у своїй сукупності є поважними. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загально\-людських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Тому, враховуючи вищезазначене, виходячи із принципів розумності та справедливості при даних обставинах справи, а також положення ст. 16 ЦК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту цивільних прав та інтересів позивачки шляхом визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] два місяці з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ухвалюючи дане рішення про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269\~ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, ст.ст. 1296 - 1299 ЦК України.\~ Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Водночас, враховуючи клопотання позивачки, суд вважає за можливе залишити судові витрати за нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved