Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 07.12.2005 року він придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6276, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9498210 від 04.01.2006 року. В зазначеній квартирі окрім нього також зареєстрована відповідачка: [PERSON] , яка є донькою його колишньої дружини та яка не мешкає у квартирі з 2019 року. Таким чином, реєстрація відповідачки порушує його право, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6276, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9498210 від 04.01.2006 року (а.с. 13-15). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 001182902 від 08.06.2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з акту про не проживання № 184 від 10.06.2022 року, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2019 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405\~ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не мешкає у зазначеній вище квартирі з 2019 року, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою, втратила право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved