Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2003 року. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подружні відносини сторони не підтримують близько шести місяців та проживають окремо. Під час спільного проживання сторони постійно конфліктували через зловживання відповідачем спиртним. Позивач вказує, що відповідач працює водієм та часто їздить за кордон, однак не бере на себе відповідальність за матеріальне забезпечення сім`ї. Основну частину коштів на продукти, одяг, речі для дому заробляє позивач. Постійні претензії з боку відповідача, образи, звинувачення зруйнували почуття любові та довіри до нього. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, спільного бюджету та спільних планів на майбутнє сторони не мають. Шлюб існує формально, а його збереження суперечить інтере\-сам позивача. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 23.11.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 610. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати у справі просить залишити за нею. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про одруження, виданого 23.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2003 року, який зареєстровано 23.11.2003 року, запис за № 610. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.11.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, запис за № 610. Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.

Outcome: approved