Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб та\~відкриття поточного\~рахунку з\~використанням електронного\~платіжного засобу\~(платіжної\~картки),\~яка станом\~на 23.09.2022\~року складає 18902, 98 грн. з яких: сума заборгованості за основним боргом (кредитом) 16135, 85 грн., проценти за користування кредитом 2364,95 грн., комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів 6,00 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 45,09 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 258,17 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 76,17 грн. та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 03.01.2020 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до умов п. 3.1. якої, відповідачка погодилась на одержання (збільшення) кредиту та погодилась з умовами користування кредитом відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві. Згідно п.п. 3.2.-3.3 вищезазначеної заяви, банк надав відповідачці кредит, метою отримання якого є споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 5000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши відповідачці можливість використовувати грошові кошти за кредитом (кредитною лінією) у розмірі 5000 грн. Однак,\~відповідачка порушила\~умови договору\~щодо своєчасного\~повернення кредиту,\~сплати процентів,\~а також\~оплати послуг\~банку згідно\~з тарифами,\~у зв`язку\~із чим\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~18902,98\~грн.,\~через що\~представник позивача\~змушений був\~звернутись до\~суду з\~вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому вказав, що позов підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.62). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивача, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 03.01.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0538 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк України» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (а.с. 7-9, 10-19, 20). Згідно з п. 3 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, клієнту було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 5000,00 грн (а.с.8). Відповідно до п.п. 3.1- 3.4. заяви, відповідачка була ознайомлена та погодилась, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладення кредитного договору та може бути змінено в порядку та на умовах визначеним договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору (а.с.8, 15 зворот, 20). П. 3.5.-3.7. заяви передбачено, що всі інші умови кредитного договору в т.ч. порядок його зміни містяться в договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що до підписання цієї заяви банк надав йому як споживачу та він ознайомився із загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви (а.с.8). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши позивачці кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на кредитку картку, надавши на підтвердження виконання умов договору в частині надання кредиту виписку по картковому рахунку за період з 01.11.2019 року по 23.09.2022 року (а.с. 24-33). Однак відповідачка не виконала умови договору, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 23.09.2022 року становить 18902,98 грн. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд визнає належними і допустимими докази, які надані позивачем, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. В свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Про те, щодо нарахування відповідачці комісії суд відноситься критично, виходячи з наступного. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з яким продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 3795-VI від 22.09.2011; текст статті 11 в редакції Закону\~№ 1734-VIII від 15.11.2016) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі N 524/5152/15-ц (провадження N 61-8862сво18) зробив висновок, що: "надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за отримання готівки за рахунок кредитних коштів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частиною четвертою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України "Про захист прав споживачів" (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України "Про споживче кредитування" N 1734-VIII від 15 листопада 2016 року". Проте, враховуючи той факт, що кредитор має право вимагати у будь-який час виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, які у добровільному порядку кредитору позичальником не повернуті, адже відповідачкою не надано доказів, що вона сплачувала заборгованість за кредитним договором, яку вона повинна була сплачувати, а тому суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Отже, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~та відкриття\~поточного рахунку\~з використанням\~електронного платіжного\~засобу (платіжної\~картки)\~станом на\~23.09.2022\~року у\~розмірі18896 грн. 98 коп. з яких: -сума заборгованості за основним боргом (кредитом) 16135, 85 грн., -проценти за користування кредитом 2364,95 грн., -3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 45,09 грн., -3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 16,75 грн., -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 258,17 грн.; -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 76,17 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого позивачем меморіального ордеру № 7881479716 від 03.10.2022 року (а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2481,00 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідачки підлягає відшкодуванню сума судового збору позивачу, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2480 грн. 21 коп. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 18896 грн. 98 коп. х 2481 грн./ 18902 грн. 98 коп.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial