Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення основного боргу за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 1814,05 грн та 2481,00 грн - судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідачка являється побутовим споживачем природного газу, та перебуває у договірних відносинах з АТ «Полтавагаз». На відповідачку як на абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. На виконання вимог договору позивачем надані послуги з розподілу газу. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані їй послуги з розподілу природного газу, чим порушує права АТ «Полтавагаз», та внаслідок чого, станом на 12 грудня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 1814,05 грн. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 26 січня 2023 року. 20.01.2023 відповідачка подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що із заявленим позовом не погоджується з тих підстав, що вона не має заборгованості перед позивачем, оскільки, починаючи з 01.09.2019 у результаті виклику аварійної бригади газової служби, всі газові прилади, які знаходилися у її помешканні, було опломбовано, та які дотепер не розпломбовано. З 01.09.2019 вона взагалі не користувалася природним газом, а покази лічильника незмінні з ранішого періоду. Відтак, на думку відповідачки, послуга з розподілу природного газу нею не отримується вже більше трьох років поспіль. У позивача відсутня підстава для нарахування їй плати за послугу розподілу природного газу, оскільки вона таку послугу не отримує. Також зазначила, що вона не може отримати від позивача акт про виїзд від 01.09.2019 та акт про опломбування всіх побутових газових приладів, а позивач відмовляє їй у наданні таких документів. На підставі наведеного у відзиві просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити. 26 січня 2023 року протокольною ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи було відкладено на 09 лютого 2023 року. 31.01.2023 позивач подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що відповідачкою за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 використано 569 м/куб. (початковий показник лічильника газу знятий контролером 15400 м куб. та знятий кінцевий показник при припиненні газопостачання 15969 м куб.). У подальшому відповідно до пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, враховуючи відсутність споживання природного газу відповідачем (його об`єктом) протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням на рівні 314 куб. м. - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Зазначив, що група споживання відповідачки [PERSON] відповідно до п. 6 заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу - комплексне споживання, внаслідок чого вартість послуг з розподілу природнього газу становила: січень 2021 року 60,61 грн; лютий-грудень 2021 року 55,89 грн; з січня 2022 року 55,26 грн. У заяві від 09.02.2023 представник позивача просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зважаючи на той факт, що відповідачці відомо про розгляд справи відносно неї судом та вона скористалася правом на надання відзиву, у якому виклала свої позиції по суті спору, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, суд уважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, врахувавши доводи сторін, що викладені у заявах по суті. Неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 Житлового кодексу України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 23 ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем або Кодекс або КГС). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Згідно з главою 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ (газорозподільчої системи). Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому главою 3 розділу VI Кодексу порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або документально підтверджене споживання природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з умовами Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу встановлено главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до Кодексу газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня заступного календарного року (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п. 4 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем для нового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців (крім об`єктів споживачів, що не є побутовими), або за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням на рівні: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3037 (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 по 01.07.2020 в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 - 1,308 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2460 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,93 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), тобто 2,316 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ), зазначена постанова набрала законної сили з 01 січня 2021 року. Постановою від 30.01.2021 № 129 було внесено зміни в попередню постанову та зазначено наступне - «1) в абзаці другому пункту 1 цифри «1,93» замінити цифрами «1,78»». Вказана вище постанова набрала законної сили 01.02.2021, тобто з 01.02.2021 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,78 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), 2,136 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2764, яка набрала чинності 01.01.2022, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), 2,112 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Згідно з п. 9 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Якщо на дату розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу фактичний обсяг споживання сумарно по всіх об`єктах цього споживача або об`єкту, який було вилучено із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, буде перевищувати оплачену річну замовлену потужність поточного календарного року з урахуванням місяця, у якому розірваний договір або вилучений об`єкт із заяви-приєднання, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня виставлення рахунку сплатити Оператору ГРМ різницю між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності. При цьому за наявності двох і більше об`єктів споживача величина оплаченої вартості річної потужності по об`єкту визначається пропорційно розміру річної замовленої потужності такого об`єкта до загального розміру річної замовленої потужності цього споживача. Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ. У свою чергу п. 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 р. за № 674/27119, перед ремонтом і при тривалій зупинці (понад 3 доби) установки (за винятком котлоагрегатів, що знаходяться в резерві) газопровід до неї і газопровід до пальника (при його живленні від колектора до відключення на установку) необхідно відключати від діючих газопроводів першим по ходу газу до неї запірним пристроєм із встановленням інвентарної заглушки. Газопроводи безпеки у цей час повинні залишатися у відкритому стані. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, виданою згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 15.06.2017 № 778. Відповідачка [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , з якою укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829. Типовий договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України. З текстом Типового договору розподілу природного газу відповідачка як споживач мала змогу ознайомитися офіційному веб-сайті АТ «Полтавагаз» та НКРЕКП. Відповідно до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 27.06.2016, яка міститься в матеріалах справи, споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56ХМ26E13101379E, о/р 13101379, як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] , група споживання - (6) багатоквартирні для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготовлення їжи та/або підігрів води), з опалювальною площею до 64 м.кв. включно, а фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (а.с. 7). Заява-приєднання містить підпис відповідачки. Отже, між позивачем та відповідачкою виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Цивільним кодексом України. Також у матеріалах справи міститься акт від 08.08.2019 № 138 (наданий позивачем у відповідь на відзив відповідачки) про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу) природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] , який складений у зв`язку з порушенням правил безпеки систем газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом припинення обмеження подачі газу виконано шляхом перекриття запірного пристрою на опуску перед газовим приладом та газову колонку опломбовано пристроєм. Покази лічильника газу станом на дату складення акту становили 15969 м куб. (а.с. 35). Відповідачка у відзиві зазначила, що такий акт складений за її викликом ("у результаті виклику аварійної бригади"). Згідно з нарахуванням по лічильнику відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 використано 569 м.куб. (початковий показник лічильника газу, знятий контролером, становили 15400 м.куб., кінцевий показник при припиненні газопостачання становив 15969 м.куб.) (а.с. 36). Вартість послуг з розподілу газу відповідачці з урахуванням спожитого обсягу 569 м куб. природнього газу становила: 54,06 грн з 01.01.2020 по 01.07.2020; 62,12 грн з 01.07.2020 по 30.09.2020; 60,61 грн - січень 2021 року; 55,89 грн лютий-грудень 2021 року; 55,26 грн з січня 2022 року. Згідно з наданою позивачем картки абонента [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по листопад 2022 року складає 1814,05 грн. (а.с.8). Така заборгованість нарахова у відповідності до тарифів, встановлених НКРЕКП, та відповідачкою не спростована вірність розрахунку. Починаючи з 01.10.2020, ураховуючи відсутність споживання природного газу відповідачкою (її об`єктом) протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність відповідачки була визначена позивачем за замовчуванням на рівні 314 куб. м як для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, що відповідає положеннм пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем та умовам заяви-приєднання. Доказів сплати заборгованості відповідачкою матеріали справи не містять. Отже, суд виснує, що позивачем правомірно нараховано відповідачці плату за послугу з розподілу газу на підставі тарифів, що діяли у періоди нарахування. При визначенні розміру заборгованості позивачем було враховано факт опломбування газового приладу відповідачки та відсутність факту споживання газу протягом попереднього періоду. Доводи відповідачки, що відсутність споживання газу звільняє її від обов`язку оплачувати послугу з розподілу природного газу є помилковими, й суд їх відхиляє, оскільки відповідно до наведених вище судом положень Кодексу (п. 9 гл. 6 р. VI) припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу. Докази розірвання договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача, або докази припинення або обмеження розподілу природного газу за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, відповідачка не надала. Ураховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому необхідності зазначення таких відомостей як номер чи вид рахунку позивача, на який слід здійснити зарахування стягнутих з відповідачки коштів, назви банківської установи (про що просив позивач у позовній заяві) ст. 265 ЦПК не встановлює. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Такі відомості як номер, вид рахунку, назва банківської установи та її МФО не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних заявах стягувача до органу виконавчої служби, а не у резолютивній частині рішення. Тому суд у резолютивній частині рішення не зазначає реквізити банківських рахунків позивача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору зі відповідача на користь позивача у сумі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved