Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У \~листопаді 2022\~року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України про стягнення про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації по заробітній платі, заборгованості за час простою, компенсації за невикористану відпустку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 грудня 2010 року по 06 вересня 2022 року він працював у Державному підприємстві "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України на посаді головного інженера, коли за наказом № 63-к його було звільнено з посади за власним бажанням на підставі\~ ст. 38 КЗпП України. Посилаючись на те, що у порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України відповідачем з ним не проведено остаточний розрахунок у день звільнення по заробітній платі, позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з червня по 06 вересня 2022 року у розмірі 31167 грн. 29 к., індексацію за період з березня 2022 року по вересень 2022 року у розмірі 486 грн. 74 к., заборгованість при простої підприємства у воєнний час у період з березня по травень 2022 року у розмірі 10465 грн. 02 к., компенсацію за невикористані 92 дні відпустки у розмірі 27181 грн. 40 к. Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 17\~грудня 2010\~року позивач[PERSON] був прийнятий на посаду охоронника до Державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України. Згідно наказу № 63-к від 06 вересня 2022 року позивача було звільнено з посади за власним бажанням згідно \~ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки Державного підприємства "Хлібна база №76" за № 107 від 14 вересня 2022 року [PERSON] займав посаду охоронника на Державному підприємстві "Хлібна база №76", загальна сума заборгованості по заробітній платі (за вирахуванням податків) за вересень 2020 року вересень 2022 року склала 113352 грн. 59 к. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року на користь позивача з відповідача Державного підприємства «Хлібна база № 76» Державного агентства резерву України стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року у розмірі 82185 грн. 30 к. Згідно довідки Державного підприємства "Хлібна база №76" від 14 вересня 2022 року № 108 позивачу нараховано заробітну плату у розмірі по 6500 грн. за липень та серпень 2022 року. Середньоденна заробітна плата склала 295 грн. 45 к. Частиною 3\~статті 46 Конституції України\~встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. В силу приписів\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», ч.1\~ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Положеннями\~ст.116 КЗпП України\~визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи, що за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року на користь позивача з відповідача Державного підприємства\~«Хлібна база\~№ 76»\~Державного агентства\~резерву України\~стягнуто заборгованість\~по заробітній\~платі за\~період з\~вересня 2020\~року по\~лютий 2022\~року у\~розмірі 82185\~грн.\~30\~к.,\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість\~по заробітній\~платі за\~період з червня по 06 вересня 2022 року у розмірі 31167 грн. 29 к. (113352 грн. 59 к. - 82185 грн. 30 к.). Щодо заявлених вимог про стягнення індексації заробітної плати, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст.\~95\~КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 20\~грудня 1997\~року №\~1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом. Позивачем надано розрахунок індексу інфляції за період прострочення виплати заробітної плати, який перевірений судом та є правильним й підлягає покладенню в основу рішення. Враховуючи, що позивачу було нараховано заробітну плату з червня 2022 року по вересень 2022 року, яку не було виплачено своєчасно, суд вважає, що з Державного підприємства «Хлібна база № 76» Державного агентства резерву України на користь позивача підлягає стягненню індексація за вказаний період в розмірі 486 грн. 74 к. Тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги. Щодо вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки" при звільненні працівник має право отримати компенсацію за невикористану відпустку при звільненні. Згідно із ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Згідно п. 3 розділу ІІІ даного Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору. При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. За змістом наказу № 63-к від 06 вересня 2022 року при звільненні позивача відповідачем визначено, що позивачем не використано відпустку 92 дні і останній потребує компенсації за таке. З врахуванням наведеного, позивачу при звільненні відповідачем повинно було нараховано та виплачено компенсацію за 92 днів щорічної відпустки у розмірі 27181 грн. 40 к. ( 92 дні відпустки х середньоденна заробітна плата 295 грн. 45 к.). Щодо вимог про стягнення коштів за час простою. Позивач у позовній заяві зазначає про те, що у період з березня 2022 року по травень 2022 року робота підприємства була зупинена не з вини працівників, а у зв`язку з військовим вторгненням рф на територію України (невідворотна сила), вважає цей період простоєм. З довідки № 107 від 14 вересня 2022 року про заробітну плату позивача вбачається, що у цей період позивачу заробітна плата не нараховувалась. Зважаючи на те, що відповідач суду відзив по справі не надав, з метою отримання чи спростування доказів наявності простою ухвалою суду від 16 січня 2023 року витребувано від Державного підприємства «Хлібна база № 76» Державного агентства резерву України належним чином завірені копії: наказу по Державного підприємства «Хлібна база № 76» Державного агентства резерву України про оголошення простою у березні травні 2022 року та табелів обліку робочого часу [PERSON] за березень травень 2022 року. У визначений в ухвалі п`ятиденний строк відповідач вказані документи суду не надав, не надав їх і до дня винесення даного рішення судом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17.07.2018 року у справі №915/1145/17. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності, суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню. Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №2/2218/3845/11 та від 18.05.2020 року у справі №761/28849/16-ц. Враховуючи викладене, суд вважає, що за відсутності у матеріалах справи документів (наказу по Державного підприємства «Хлібна база № 76» Державного агентства резерву України про оголошення простою у березні травні 2022 року та табелів обліку робочого часу [PERSON] за березень травень 2022 року) про оголошення простою, зважаючи на поведінку відповідача, який не надав їх суду за вимогою суду, суд приходить до висновку про необхідність період з березня 2022 року по травень 2022 року вважати простоєм відповідача. Відповідно до\~частин 1-3\~статті 113\~КЗпП України\~час простою\~не з\~вини працівника,\~в тому\~числі на\~період оголошення\~карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України,\~оплачується з\~розрахунку не\~нижче від\~двох третин\~тарифної ставки\~встановленого працівникові\~розряду (окладу). Про\~початок простою,\~крім простою\~структурного підрозділу\~чи всього\~підприємства,\~працівник повинен\~попередити роботодавця\~чи бригадира,\~майстра або\~посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Суд погоджується з розрахунком суми простою, наданим позивачем, у відповідності до якого сума простою за період з березня 2022 року по травень 2022 року складає 10465 грн. 02 к. Згідно роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині. Отже, нарахування податків та платежів до компетенції суду не належить, дані відрахування проводяться підприємством при виплаті присудженої судом суми. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 31167 грн. 29 к., а також індексація в розмірі 486 грн. 74 к., компенсація за невикористану відпустку у розмірі 27181 грн. 40 к., сума простою за період з березня 2022 року по травень 2022 року у розмірі 10465 грн. 02 к. без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно правилам\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 992 грн. 40 к.

Outcome: approved