Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Представниця органу опіки та піклування Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, створилися умови, які шкодять інтересам дитини. [PERSON] поставлена на первинний облік ССД Прилуцької РДА, з 07.04.2021 року перебуває на первинному обліку Служби у справах дітей Ладанської селищної ради як дитина, позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням в.о. голови Прилуцької РДА від 15.03.2019 року [PERSON] довлаштовано до вже створеного ДБСТ [PERSON] . Дитина навчається в КЗ «Яблунівський ліцей». На даний час [PERSON] евакуйована до Німеччини у складі ДБСТ [PERSON] . [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років за ч.2 ст.301, ч.2 ст.156, ч.3 ст.153 КК України та був звільнений з місць позбавлення волі 30.09.2021 року. Офіційно не працевлаштований, тобто засобів для забезпечення себе та дитини він не має. Жодного письмового звернення до органу опіки та піклування про повернення дитини від нього не надходило. Він намагався спілкуватися з дочкою, однак вона не мала бажання спілкуватися з батьком та категорично відмовлялася повертатися до нього. Відповідач має власне житло, на яке накладено арешт, - кімнату у гуртожитку, загальною площею 16,1 кв.м, без зручностей. Для проживання там дитини умови не створені. Батько дитини не має постійного доходу, тому орган опіки та піклування Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позов підтримав та просив провести розгляд справи без участі представника позивача (а.п.52). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзив та своїх заперечень стосовно позову до суду не подавав. У зв`язку з цим суд відповідно до ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.03.2010 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.п.31). Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2012 року [PERSON] було засуджено за ч.2 ст.301, ч.2 ст.156, ч.3 ст.153 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією порнографічної кіно- та відеопродукції, засобів її виготовлення та демонстрування (а.п.10). Відповідно до копії розпорядження №49 від 15.02.2018 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.п.20). Розпорядженням в.о. голови Прилуцької РДА №53 від 15.03.2019 року [PERSON] довлаштовано до вже створеного дитячого будинку сімейного типу [PERSON] (а.п.21-25). 07.04.2021 року Наказом №01 Служби у справах дітей Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] , було поставлено на первинний облік Служби у справах дітей Ладанської селищної ради, як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.п.14-19). Відповідно до копії довідки №706 від 01.08.2022 року [PERSON] , [INFO] , навчається в КЗ «Яблунівський ліцей» (а.п.36). З копії характеристики №707 від 01.08.2022 року вбачається, що [PERSON] за період навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення низького та середнього рівня. Всі доручення вчителя виконує сумлінно, відвідує гурток «Юний столяр». Дружні відносини з однолітками зав`язує легко, з повагою ставиться до дорослих. Дитина виховується в будинку сімейного типу [PERSON] . Протягом всього періоду навчання батько-вихователь спілкується з класним керівником, приділяє належну увагу вихованню та здоро`ю дитини. Карина забезпечена необхідним шкільним приладдям та одягом. Дівчинка не виявляє бажання спілкуватися з біологічним батьком [PERSON] (а.п.35). Згідно з копією довідки про звільнення, серія ХАР №01553, [PERSON] було звільнено з ДУ «Диканівська виправна колонія №12» 30.09.2021 року (а.п.9). Відповідно до копії довідки №876 від 28.07.2022 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.п.34). З копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 305769621 від 25.07.2022 року вбачається, що [PERSON] є власником кімнати [ADDRESS] , на яку накладено арешт (а.п.26-27). Згідно з копією характеристики, наданої Ладанською селищною радою, [PERSON] зарекомендував себе як безвідповідальний громадянин, офіційно не працює, не має постійного доходу, не приймає участі у вихованні дочки [PERSON] , не надає їй матеріальної допомоги (а.п.33). Відповідно до копії довідки №1102 від 28.07.2022 року [PERSON] не перебуває на обліку в Прилуцькій міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості (а.п.28). Згідно з копіями актів обстеження умов проживання від 08.04.2022 року та 27.07.2022 року у житловому приміщенні, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] , не створені умови для проживання дитини (а.п.29, 30). З висновку комісії з питань захисту прав дітей при Ладанській селищній раді від 11.04.2022 року вбачається, що комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.п.11). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Таким чином, відповідно до ст.164, 170 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, зважаючи саме на які суд прийшов до твердого переконання про те, що [PERSON] , [INFO] , беззаперечно має бути позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , від виховання якої він свідомо ухиляється, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, не утримує її матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та навчанням, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, слід визначити у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2022 року та до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі наведеного та ст.7, 150, 152, 155, 164-165, 170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved