Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

13.10.2022 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 25.10.2022,\~ мотивуючи тим, що з 14 березня 2020 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15.09.2021 шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25.02.2021 з відповідача стягуються аліменти на її користь на сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття, та кошти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини його доходів, щомісячно, починаючи з 17.12.2020 і до досягнення сином трирічного віку. Однак, відповідач не сплачує у повному обсязі аліменти та кошти на її утримання, тому утворилася заборгованість у розмірі 49187,77 грн. по виконавчому провадженні № 65187386 та 31814,84 грн. по виконавчому провадженню № 65186323. Внаслідок чого вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів відповідно до ч.1 ст. 196 СК України. Тому, просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 81002,61\~ грн. за період з 01.01.2021 по 01.09.2022. 23.11.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, по дату,час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та\~ просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 14 березня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 6-9,18) та не заперечується відповідачем. Також,\~ встановлено, що 25 лютого 2021 року Тростянецький районний суд Сумської області, у справі № 588/1945/20, провадження № 2/588/101/21 ( а.с.7-8), ухвалив рішення, яке набрало законної сили 30.03.2021, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення 17 грудня 2020 року, та стягнуто кошти на особисте утримання у розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу, щомісячно до досягнення сином трьох років, починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року. На підставі вказаного рішення Тростянецьким районним судом Сумської області було видано виконавчі листи, які позивачем були пред`явлені для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постановами державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 65187386 щодо виконання рішення суду по сплаті аліментів на дитину та виконавче провадження № 65186323 щодо виконання рішення суду по сплаті коштів на особисте утримання. 05.09.2022 державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості № [NUMBER] зі сплати аліментів за вказаним виконавчим документом у межах ВП № 65187386 (а.с.10), згідно із яким заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2021 по 01.09.2022 становила 49187,77 грн. 05.09.2022 державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості № 79706 зі сплати коштів за вказаним виконавчим документом у межах ВП № 65186323 (а.с.11), згідно із яким заборгованість за період з 01.01.2021 по 01.09.2022 становила 31814,84 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ч.1 ч.2 ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Так, відповідач зобов`язаний рішенням суду сплачувати аліменти на сина щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття, сплачувати кошти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з 17.12.2020 і до досягнення дитиною трирічного віку, та відповідно до законодавства зобов`язаний вчиняти дії щодо належного виконання зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач був обізнаний про вказані зобов`язання, йому\~ відомо про відкрите виконавче провадження та він зобов`язався сплачувати аліменти відповідно до рішення суду, однак, вказані зобов`язання ним виконувалися не у повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідач заперечень проти позову та відповідних доказів у підтвердження обставин, зокрема що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, до суду не подав, тому позивач має право на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період. Суд, при розрахунку пені приймає до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за вказаними виконавчими документами, що наявний у матеріалах виконавчого провадження № 65187386 та виконавчого провадження № 65186323, які на момент розгляду справи є дійсними, та з яких вбачається, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2021 по 01.09.2022 становить 49187,77 грн., заборгованість зі сплати кошів на утримання позивача становить 31814,84 грн., та перевіривши розрахунок пені наведений позивачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, відповідно до вище наведеного у рішенні порядку обрахунку пені, розмір неустойки за період сплати аліментів з 01.01.2021 по 01.09.2022, який наведено у довідці розрахунку державного виконавця у межах ВП 65187386, становить 145555,36 грн., а розмір неустойки за період сплати коштів на особисте утримання з 01.01.2021 по 01.09.2022, який наведено у довідці розрахунку державного виконавця у межах ВП 65186323 становить 88602,39 грн. Разом з тим, враховуючи положення ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка за період з 01.01.2021 по 01.09.2022 у сумі становить 81002,61 грн. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності,

Outcome: approved