Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

10.11.2022 до суду звернулася представник позивача [PERSON] [PERSON] із позовом до Дніпровського відділу ДВС міста Кам`янського Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна та просить зняти арешт з нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві приватної власності, номер запису про обтяження 3822206 (спеціальний розділ) від 03.10.2006 року; Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження 3822206 (спеціальний розділ) від 03.10.2006 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н виданої 22.01.2002 ВДВС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська виконавцем Змітріченко Ю.П.; Судові витрати покласти на позивача. У позову позивач посилається на те, що 27.11.2002 позивачем на прилюдних торгах, організованих Дніпровською філією спеціального Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України, придбано садового (дачного) будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] . В зв`язку з тим, що в акті про проведення прилюдних торгів, було допущено описку та помилку в написані прізвища учасника та переможця прилюдних торгів, а саме було зазначено « [PERSON] », а згідно паспорту « [PERSON] » та ще безліч інших помилок у виданих документах позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Після чого, він звернувся до Дніпровського районного суду з позовною заявою про визнання факту права власності на нерухоме майно та визнати факт права власності [PERSON] на садового (дачного) будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішення було задоволено в повному обсязі та встановлено факт права власності [PERSON] на садовий будинок А-2, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., вбиральню Б-1, Огорожа № 1, тротуар І, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно в державному реєстрі речових прав. Після чого вважав, що дане майно є його майном та не потрібно нічого робити. В 2022 році позивач хотів подарувати своїй дружині даний садовий будинок, а нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутня реєстрація в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 29.09.2022 подано заяву про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, того ж дня було встановлено, що на даному об`єкті нерухомого майна є обтяження у вигляді арешту, яке накладеного згідно постанови б/н від 22.01.2002 року ВДВС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська виконавцем Змітріченко Ю.П., ще за старим власником [PERSON] . Тобто після проведення прилюдних торгів, згідно яких позивач став власником даного майна, ВДВС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська не було знято арешт з даного майна, чим порушили його право на володіння та розпорядження даним майном. 03.10.2022 за, [PERSON] , було зареєстровано право власності на садовий (дачний) будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до чого арешт перейшов тепер на його майно. 05.10.2022 здійснено адвокатський запит до Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з проханням зняти арешт з мого майна. 20.10.2022 отримано відповідь, відповідно до отриманої відповіді вбачається, що матеріали виконавчих проваджень періоду 2002 по 2018 p.p. знищені відповідно до п.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, зареєстрованого в МЮУ 08.06.2017 року за № 699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавства терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС. Законодавчі підстави для вжиття заходів щодо зняття обтяження на даний час відсутні. 14.11.2022 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у вказаній справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. До суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання без участі їх представника. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником садового (дачного) будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та набув право власності на даний садовий (дачний) будинок ставши 27.11.2002 переможцем на прилюдних торгах, організованих Дніпровською філією спеціального Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України, про що свідчить рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2013 яким встановлено факт права власності [PERSON] на садовий будинок А-2, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., вбиральню Б-1, Огорожа № 1, тротуар І, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно в державному реєстрі речових прав. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.09.2022 №311228035, на садовий (дачний) будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] накладено арешт - запис про обтяження 3822206 (спеціальний розділ) від 03.10.2006, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н виданої 22.01.2002 ВДВС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська виконавцем Змітріченко Ю.П. Згідно відповіді Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), матеріали виконавчих проваджень періоду 2002 по 2018 p.p. знищені відповідно до п.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, зареєстрованого в МЮУ 08.06.2017 року за № 699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавства терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС. Так, у судовому засіданні встановлено, що власність позивача на час розгляду справи перебуває під арештом, що шкодить його суб`єктивному праву власності і унеможливлює його реалізацію у повному обсязі, чим порушує його права. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вирішуючи питання щодо зняття арешту, суд керується Законом України ''Про виконавче провадження'' (в редакції від 02.06.2016 року №1404-VIII), що є чинним на час розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України ''Про виконавче провадження'', особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 5 ст.59 Закону України від ''Про виконавче провадження'', арешт може бути знятий за рішенням суду. В той час, положеннями ст.ст. 38 і 59 Закону України ''Про виконавче провадження'' (в редакції чинній на час накладення оскаржуваного арешту) визначено, що у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника; особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, за встановлених судом обставин, суд вважає, що на теперішній час у позивача наявні обмеження у здійсненні свого права, зокрема, право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме щодо садового (дачного) будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однак виконавче провадження для забезпечення виконання якого застосовано в 2002 році таке публічне обтяження (арешт) не перебуває в провадженні виконавчої служби і не стосується позивача, таким чином відсутні будь-які підстави для застосування та продовження дії вказаного обмеження, у зв`язку з чим позовні вимоги про зняття арешту з вказаного майна позивача [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved