Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

08 квітня 2022 року [PERSON] в особі представника через систему «Електронний суд» звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування посилаючись на те, що [INFO] близько 19 год. 03 хв. в м. Дніпро, по вул. Героїв Сталінграда,5 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21104», р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. За фактом ДТП Слідче управління ГУПН в Дніпропетровській області внесло до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1202000000000299 відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Наразі досудове розслідування триває. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21104», р.н. [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1073151. В результаті ДТП та наслідків від нього, мати потерпілого [PERSON] - [PERSON] , зазнала шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Відповідач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 56676,00 грн., витрати на поховання 5320,00 грн. та витрати на спорудження нагробного пам`ятника 9100,00 грн. Страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника виплачено не було. На день смерті [PERSON] мати загиблого [PERSON] була непрацездатною особою, пенсіонером за віком та мала права на одержання від загиблого утримання. [PERSON] в шлюбі не перебував та дітей не мав. На момент смерті [PERSON] не працював. Оскільки ліміт відповідальності Страховика за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 200000 грн., а відповідач здійснив у досудовому порядку виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 71096,00 грн., то до стягнення з відповідача належить 128904,00 грн. Просила стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача [PERSON] 128 904 грн. 00 коп. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 08 листопада 2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та позивачу було надано строк для їх усунення. 11 листопада 2022 року на виконання ухвали судді від 04 листопада 2022 року представником позивача були усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи були повідомлені на електронну пошту, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 16.01.2023 в 16:42:25. Про причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надійшло. Враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] близько 19 год. 03 хв. в м. Дніпро, по вул. Героїв Сталінграда,5 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21104», р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 21.08.2020 року №614 аз/ш/12/2020 [PERSON] загинув. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис 526. За фактом настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020040000000299 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Матеріали справи містять поліс № АО1073151 діючий станом на 22.03.2020, яким у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» застрахована цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «ВАЗ 21104», р.н. [NUMBER] . Отже, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, за приписами ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Матеріали справи містять поліс № АО1073151 діючий станом на 22.03.2020. Отже, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія за спричинену шкоду здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як встановлено з наданих суду позивачем доказів та не оспорювалося відповідачем, особою, яка має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю [PERSON] є: мати - [PERSON] , моральна шкода в розмірі 56676,00 грн. відповідачем виплачена позивачу, про що позивачем зазначено в позові. Також, як зазначає позивач, відповідачем їй виплачено витрати на поховання в розмірі 5320,00 грн. та витрати на відшкодування та виготовлення нагробного пам`ятника в розмірі 9100,00 грн. Позивачем заявлено відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи у розмірі мінімально гарантованого загального розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника з урахуванням вже сплачених коштів. Згідно довідки №514 від 08.05.2020 року виданої Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб та народження дітей громадянина [PERSON] , [INFO] відсутній. У відповідності до довідки про доходи №64431147709322419 виданої пенсіонеру [PERSON] , вона перебуває на обліку В Лівобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Дніпрі в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, тому мала право на утримання від померлого сина. Оскільки ліміт відповідальності Страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 200 000,00 грн., а страховиком сплачено 71096,00 грн., то відшкодуванню підлягають витрати пов`язані з втратою годувальника в розмірі 128904,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався, а тому оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1289,04 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved