Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Предметом спору є визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною Валерією Броніславівною було відкрито спадкову справу № 4/2019 від 30.10.2019 року за заявою [PERSON] . 29.11.2019 року позивач звернувся до ПНКМНО Тюріної В.Б. із заявою про прийняття спадщини, квартири за адресою: [ADDRESS] , що в Шевченківському районі міста Києва. В цей же день, позивач дізнався, що у нотаріуса наявний заповіт, відповідно до якого майно, що належало рідній сестрі позивача, переходить третій особі, а саме [PERSON] та те, що вказаний заповіт був вчинений спадкодавцем у квітні 2019 року. Позивач впевнений, що вказаний заповіт є підробленим, оскільки не відповідає дійсній волі його сестри (спадкодавця) та не міг бути нею вчинений, а підпис на вказаному заповіті зроблений не [PERSON] , оскільки на час вчинення заповіту вона перебувала в іншому місці. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідачів. Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуваний заповіт було складено і підписано у двох примірниках, один з яких зберігається у справах Десятої київської державної нотаріальної контори. Позивач був обізнаний про заповіт, ще 25.10.2019 року, засобами телефонного зв`язку від відповідача. Доказів, на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, не надав. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. З Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експертів №6914/6915/22-32 від 02.08.2022 року. В судове засідання, яке відбулось 07.02.2023 року, позивач та його представник не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутності. В судовому засіданні, яке відбулось 07.02.2023 року, представник відповідача заперечив проти задоволення позовної заяви в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву та з огляду на висновок експертів. Треті особи в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, а також доказам в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2020 року, [INFO] в м.Каховка Херсонської області, померла [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58125245 від 30.10.2019 року, після смерті [PERSON] , [INFO] відкрита спадкова справа №64976431. Як вбачається із копії заповіту №5-75, який 24.05.2019 року був складений [PERSON] у [ADDRESS] , о 11 год. 40 хв. та посвідчений державним нотаріусом Десятої київської нотаріальної контори Гаєвською О.О., відповідно до якого, [PERSON] все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що беде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] . Як вбачається із висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №6914/6915/22-32 від 02.08.2022 року: 1, 2. Рукописний текст: «Заповіт прочитаний мною вголос та власноручно підписано [PERSON] », що міститься у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідченому державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 5-75, виконаний [PERSON] , а не іншою особою з наслідуванням почерку [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] , що міститься у рядку «Підпис» у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідченому державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 5-75, виконаний [PERSON] , а не іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . 3. Оскільки досліджуваний рукописний текст: «Заповіт прочитаний мною вголос та власноручно підписано [PERSON] », що міститься у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідченому державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 5-75 та досліджуваний підпис від імені [PERSON] , що міститься у рядку «Підпис» у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідченому державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 5-75, виконані [PERSON] , - отже, однією особою. 4, 5. Рукописний текст: «Заповіт прочитаний мною вголос та власноручно підписано [PERSON] », що міститься у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідченому державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 5-75, імовірніше за все виконаний під незначним впливом збиваючих факторів природного характеру, до яких могли належать зовнішні збиваючі фактори, обумовлені особливостями матеріалу письма та пишучого приладу, а також внутрішні, пов`язані з операційною напругою виконавця (установка на старанне розбірливе письмо) та/або його емоційною напругою (хвилювання). Встановити конкретну збиваючу причину, що впливала на процес письма при виконанні досліджуваного рукописного тексту, неможливо через обмежений обсяг зразків почерку [PERSON] , наданих у розпорядження експерта. Збиваючі фактори, пов`язані зі значними змінами письмово-рухової навички пишучого (хворобливий стан, вікові зміни, нервовий стрес, у тому числі обумовлений примушуванням написання рукописного тексту тощо), на виконавця досліджуваного рукописного тексту не впливали. Підпис від імені [PERSON] , що міститься у рядку «Підпис» у заповіті, складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON] від 24.05.2019, посвідчений державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. та зареєстрований в реєстрі за No 5-75, імовірніше за все виконаний під незначним впливом збиваючих факторів природного характеру, до яких могли належать зовнішні збиваючі фактори, обумовлені особливостями матеріалу письма та пишучого приладу, зокрема нерівна підложка, а також внутрішні, зокрема пов`язані з емоційною напругою виконавця (хвилювання). Встановити конкретну збиваючу причину, що впливала на процес письма при виконанні досліджуваного підпису неможливо через малий ступінь прояву діагностичних ознак у цьому підписі. Збиваючі фактори, пов`язані зі значними змінами письмово-рухової навички пишучого (хворобливий стан, вікові зміни, нервовий стрес, зокрема обумовлений примушуванням виконання підпису, тощо), на виконавця досліджуваного підпису не впливали. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України ,провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт підробки заповіту №5-75 складеного 24.05.2019 року [PERSON] , та те, що підпис у заповіті зроблений не спадкодавцем, а тому, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку із чим, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Outcome: dismissed