Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

21 жовтня 2022 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 9 січня 2007 року між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач) укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Іваниківської сільської ради, Богородчанського району, Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації Актів про одруження вчинено актовий запис за № 1. За час перебування в шлюбі вони мають трьох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , двоє з яких ( [PERSON] та [PERSON] ) на час подання позову є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх 5 років сімейне життя між ними постійно погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. З січня 2018 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя, збереження сім`ї та примирення є неможливим. Спір про розподіл майна між ними відсутній, шлюб розривається вперше. Повнолітні діти проживають окремо, неповнолітній син проживає з відповідачем. З огляду на викладене, просить позов задовольнити, шлюб між ним та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. З огляду на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги існуючі між сторонами відносини, причини розлучення, небажання [PERSON] зберігати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача та спільної з відповідачем дитині. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 січня 2007 року виконавчим комітетом Іваниківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, [PERSON] та [PERSON] з 09 січня 2007 року перебувають в шлюбі, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Іваниківської сільської ради, Богородчанського району, Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного\~кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.\~114\~Сімейного\~кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, суд вважає, що позов може бути задоволено. Таким чином судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно припинити, шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені, судові витрати. На підставі викладеного, ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,\~

Outcome: approved