Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Представник позивача КС «САМАРА» Кудлай О.Ю. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 29 вересня 2021 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь КС «САМАРА» заборгованість за договором споживчого кредиту №398/20 від 28 жовтня 2020 року станом на 13 вересня 2021 року в загальному розмірі 15\~834 грн. 47 коп., яка включає: залишок по кредиту 6\~972 грн. 00 коп., проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 8\~862 грн. 47 коп.; стягнути з [PERSON] на користь КС «САМАРА» судові витрати по сплаті судового збору 2270 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 28 жовтня 2020 року між КС «САМАРА» як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено договір споживчого кредиту №398/20, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 7000 грн. строком на 12 місяців, починаючи з 28 жовтня 2020 року до 27 жовтня 2021 року, зі сплатою процентів за користування ним. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі через касу банку 28 жовтня 2020 року, підтвердженням чому є видатковий касовий ордер №50 від 28 жовтня 2020 року на суму 7\~000 грн. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 13 вересня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 15\~834 грн. 47 коп., яка включає: залишок по кредиту 6\~972 грн. 00 коп., проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 8\~862 грн. 47 коп. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника кредитором направлялись вимоги про погашення заборгованості, проте [PERSON] жодних дій на погашення боргу не вчинила, тим самим продовжує не виконувати покладені на неї зобов`язання. Оскільки позичальник наявну заборгованість в добровільному порядку не погашає, а звернення дійсного кредитора з цього приводу ігнорує, тому представник, діючи в інтересах КС «САМАРА», вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року (а.с.18) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, згідно з клопотаннями, направленими на адресу суду на офіційну електронну пошту та поштовою кореспонденцією, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи від неї на адресу суду не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, її неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст.1055\~ЦК України,\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 28 жовтня 2020 року між КС «САМАРА» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено договір споживчого кредиту №398/20, за умовами п.1.1 якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у кредит в сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов договору. Мета отримання кредиту купівля побутової техніки (а.с.5-6). Відповідно до п.4.1, п.4.2 договору, строк дії договору 12 місяців з 28 жовтня 2020 року по 27 жовтня 2021 року. Це строк, в межах якого позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти, передбачені умовами договору (строк, на який надається кредит). Якщо на дату закінчення цього строку є неповернений залишок кредиту і кредитодавець до закінчення строку не звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором, строк дії цього договору автоматично продовжується на 24 місяці, тобто до 27 жовтня 2023 року, з урахуванням положень п.4.3 договору. Умовами п.6.2 договору передбачено, що процентна ставка за договором нараховується щомісяця на залишок заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором становить 70,8 % річних, тип ставки фіксована. Повернення та сплату кредиту здійснюються щомісяця згідно з Графіком платежів у період з 20 числа по 30 число кожного місяця рівними (ануїтентими) платежами по 830 грн. 00 коп. (останній платіж 836 грн. 17 коп.), що передбачено п.6.4 договору. Відповідно до п.6.6 договору сторони дійшли згоди, що при порушенні строків сплати чергових платежів, розмір процентів за користування кредитом складає 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Частина 1\~ст.611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, свої зобов`язання перед [PERSON] кредитор КС «САМАРА» виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 7000 грн. шляхом видачі готівкою через касу згідно видаткового касового ордеру №35934134 від 28 жовтня 2020 року. Факт одержання коштів підтверджується підписом [PERSON] та не спростований нею в ході судового розгляду справи (а.с.7). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Відповідно до розрахунку (а.с.4) заборгованість станом на 13 вересня 2021 року складає 15\~834 грн. 47 коп. та включає: залишок по кредиту 6\~972 грн. 00 коп. (з розрахунку: 7000 грн. (наданий кредит) 28 грн. (фактично сплачених)), проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 8\~862 грн. 47 коп. (з розрахунку: 10\~011,47 грн. (нараховано прострочених) + 823 грн. (нараховано поточних) 1972 грн. (фактично сплачені)). Аналізуючи наданий позивачем розрахунок за кожною зі складових заборгованості судом встановлено, що відповідач частково виконувала покладені на неї кредитні зобов`язання, а саме шляхом внесення 2-х платежів по 1\~000 грн. 29 грудня 2020 року та 05 лютого 2021 року, які частково зараховано на погашення тіла кредиту (28 грн.) та частково процентів за користування кредитом 1972 грн. Таким чином, факт наявності зобов`язань перед КС «САМАРА» відповідач фактично визнала. Позивачем на адресу відповідача 15 червня 2021 року направлялась вимога про погашення поточної заборгованості за кредитом з пропозицією досудового врегулювання (а.с.8), яка залишилась поза увагою [PERSON] . Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, а відтак і порушення інтересів КС «САМАРА», правомірність пред`явлення позовних вимог, які є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи задоволення позовних вимог, суд,

Outcome: approved