Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 60200218715 від 29.12.2021 у розмірі 28 899,46 грн та судового збору у розмірі 2481,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 30.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 27 грудня 2022 року. 27.12.2022 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою суду 27.12.2022 було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 25 січня 2023 року о 09 годині 00 хвилин. 28.12.2022 від представниці відповідача [PERSON] - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представниця відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувалата просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, які в подальшому будуть підтверджені у судовому засіданні. 10.01.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У судове засідання 25.01.2023 з`явилася представниця відповідача. Справу розглянуто за даною явкою учасників. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-5, 42-59) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2021 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] як постачальником та [PERSON] як клієнтом було укладено в електронній формі договір № 60200218715 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ . За умовами договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу товар встановленою вартістю 33 294,67 грн. Передача товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі. Умовами Пакету фінансування, визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Відповідач свої обов`язки з оплати товару за договором не виконує, що стало підставою для звернення до суду. Усі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору, були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору - 29.12.2021. Станом на 16 листопада 2022 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та умов договору щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Позивач стверджував, що за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено суму 4395,21 грн. Станом на дату подання до суду позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 28 899,46 гривень 46 копійок, які позивач просив стягнути з відповідача. У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що договір № 60200218715 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ від 29.12.2021 було укладено між постачальником [PERSON] та відповідачем, і за своєю юридичною природою він є договором лізингу, про що безпосередньо зазначено у розділі 4 договору «Умови пакету фінансування». Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору у письмовій формі та підписаного особисто відповідачем, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно зі вказаними умовами даного договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу товар, встановленою вартістю 33294,67 грн. Передача товару відповідачу засвідчена електронним підписом відповідача на договорі. Договір відповідачем був підписаний, оскільки відповідач попередньо пройшов ідентифікацію через Сервіс BankID та ознайомився з текстом Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше™, які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Сервіс BankID - процедура верифікації (перевірки достовірності) даних клієнта, що застосовується на розсуд клієнта, обравши зручний канал ідентифікації, під час реєстрації клієнта на вебсайті процесинг-центру та полягає в отриманні процесинг-центром з дозволу клієнта його реєстраційних даних від обраної клієнтом (з доступного переліку) банківської установи України, яка перед цим вже здійснила його ідентифікацію. Отже, для того щоб пройти процедуру верифікації та ідентифікації та підписати оспорюваний договір необхідно було б отримати доступ не лише до телефонного номеру, а й до банківського рахунку відповідача. Відповідач, ознайомившись з умовами договору, оцінивши свій майновий стан, будучи повністю дієздатним, його волевиявлення було вільним і відповідало його волі, чітко усвідомлював умови договору і вважав його прийнятним для себе, своїм підписом погодився з викладеним у договорі. Ураховуючи, що відповідач своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з товарів в системі ПлатиПізніше™, додатковий його підпис на самих Правил не потрібен. Більше того, якщо проставити підпис відповідача на Правилах, які і так розміщені для загального доступу, то втрачається сутність оформлення правовідносин за допомогою публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Правила у редакції від 05.02.2019 є загальними та застосовуються до усіх клієнтів позивача без винятку. Інших актуальних правил на сайті позивача не існує. Твердження відповідача про неотримання товару є безпідставними, оскільки частково оплативши товар, відповідач всупереч п. 9.2 договору не повідомляв процесинг-центр про неотримання ним товару. Позивач уважав твердження відповідача про неотримання ним товару недоведеним, оскільки за умовами договору обов`язок повідомити про неотримання товару у строк покладений саме на покупця. Супровідні документи на товар (фіскальний чек, товарна накладна, гарантійний талон) були направлені постачальником відповідачу Новою поштою та отримані ним, а тому копії даних документів позивач не має можливості надати, так як вся технічна документація повинна знаходиться або у відповідача, оскільки передавалася йому разом з товаром, або у постачальника. Крім цього, позивач стверджував, що 20.02.2022 та 06.07.2022 відповідачем сплачено частину суми існуючої заборгованості у розмірі 4385,41 грн, що свідчить про визнання відповідачем факту укладення договору та отримання товару за таким договором. Дані оплати було здійснено через платіжну систему «Liqpay». У меморіальних ордерах зазначено платіжні реквізити позивача, які зазначені безпосередньо в договорі, укладеному з відповідачем. Дані оплати можливо було здійснити лише через особистий кабінет, доступ до якого здійснюється шляхом введення у відповідне поле РНОКПП відповідача та особового рахунку/номеру договору. Отже, ймовірність того, що якась третя особа здійснювала оплати за відповідача, вказавши при цьому відомі лише йому реквізити та персональні дані, фактично виключається. Наведені позивачем обставини, на його думку, спростовують доводи відповідача про те, що він не оформляв договір, адже він фактично оформив його відповідно до визначеної Правилами процедури (п. 5.6-5.10 Правил), здійснив підписання договору зі застосуванням одноразового ідентифікатора та користується наданим товаром. Надані ж відповідачем копії графіку обліку робочого часу за грудень 2021 року ТОВ «ІНТЕРФАРБ-Україна» та витяг з електронної трудової книжки відповідача на підтвердження факту перебування у м. Львів у день укладення договору не є доказом його неукладення, адже договір можливо укласти у будь-який точці світу через мережу Інтернет, дотримуючись порядку, встановленого Правилами. Право грошової вимоги до відповідача позивачеві було відступлене на підставі договору факторингу, укладеного з ФОП [PERSON] . Позивач є фінансовою установою та має право на законних підставах надавати фінансові послуги з факторингу. При нормативному обґрунтуванні позовних вимог позивач посилався на п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 2 ст. 11, ст. 256, 257, 259, 526, 546, 549, ч. 1 ст. 612, ч. 6 ст. 627, ст. 629, ст. 634, ст. 806, ЦК України, 1077 Цивільного кодексу України. У судове засідання представник позивача не з`явився, у заявах по суті просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Позиція відповідача (а.с. 34-38) У відзиві на позовну заяву представниця відповідача позовні вимоги заперечувала, зазначила, що відповідач ніяким чином не міг вчинити дії щодо укладання договору № 60200218715 від 29.12.2021, тим більше отримати вказані у договорі товари, оскільки даний договір було підписано 29.12.2021, згідно умов якого адреса місцезнаходження ФОП [PERSON] є [ADDRESS] , однак, в момент нібито підписання договору і на даний час, відповідач проживав та проживає у місті Львів. В момент підписання договору відповідач був офіційно працевлаштований в ТОВ «ІНТЕРФАРБ УКРАЇНА» та як вбачається з копії табелю обліку робочого часу за грудень 2021 року на дату 29.12.2021 відповідач перебував на робочому місці та здійснював виконання своїх трудових обов`язків. Також, зазначила, що у договорі № 60200218715 від 29.12.2021 вказана адреса зареєстрованого місця проживання відповідача по [ADDRESS] . Однак, за вказаною адресою відповідач не проживає з 2016 року, оскільки з даного часу він працює та навчається у місті Львів за адресою: [ADDRESS] . Уважає, що позивачем не надано жодних доказів (актів прийому-передач, накладних, квитанцій тощо) отримання відповідачем вказаних в договорі товарів, оскільки позивачем не доведено факт такого отримання товару: модуль пам`яті Patriot DDR4 8GB (2x4) Viper Steel 3200MHz Gray PVS48G320C6, процесор Intel Core i5 10600K (BX8070110600K), відеокарту ASUS AMD Radeon RX 480 Gb ROG Strix OC (STRIX-RX480-O8G-GAMING) 11122021 вартістю 33294,67 грн. Супровідні документи на товар (фіскальний чек, товарна накладна, гарантійний талон) постачальником [PERSON] відповідачу направлені не були. Також зазначає, що на підтвердження своїх доводів позивачем надано розрахунок суми заборгованості, договір та графік сплати платежів. Однак з поданих документів неможливо встановити сплату саме відповідачем платежу на суму 4395,21 грн згідно умов договору. Уважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки позивачем не доведено факт укладення договору від 29.11.2021 № 60200218715 з відповідачем, факт сплати відповідачем платежів на суму 4395,21 та факт отримання відповідачем товару за вказаним договором. При нормативному обґрунтуванні власної позиції посилалася на ч. 1, 2 ст. 207, ст. 626, 628, 638 ЦК України. У судовому засіданні 25.01.2023 представниця відповідача надала письмові пояснення, у яких повторювала аргументи, викладені у відзиві. Заперечувала факт погашення будь-яких платежів відповідачем у рахунок сплати заборгованості за спірним договором, заперечувала факт укладення договору з ФОП [PERSON] та отримання відповідачем товарів в системі ПлатиПізніше™. Стверджувала, що відповідач не підписував договір від 29.12.2021 № 60200218715. У судовому засіданні представниця відповідача - адвоката Юрченко Аліна Валентинівна заперечення позову підтримала, просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу. Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Згідно зі ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Пункт 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Фактичні обставини справи, встановлені судом 29.12.2021 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (за договором - постачальник) та [PERSON] (за договором - клієнт) було укладено договір № 60200218715 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - договір) (а.с. 7). Цей договір було укладено між сторонами в електронній формі, що згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі, та підписаного власноручно відповідачем (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»), що підтверджується протоколом електронного підпису (а.с. 7 на звороті). Згідно з п. 1 договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу такий товар: модуль пам`яті Patriot DDR4 8GB (2x4) Viper Steel 3200MHz Gray PVS48G320C6, процесор Intel Core i5 10600K (BX8070110600K), відеокарту ASUS AMD Radeon RX 480 Gb ROG Strix OC (STRIX-RX480-O8G-GAMING) 11122021. Пунктом 2 договору розрахункова загальна сума платежів визначена у розмірі 33294,67 грн. Договором також визначена фактична адреса проживання та адреса експлуатації товару, а саме: [ADDRESS] . Зазначена у договорі адреса відповідає адресі реєстрації місця проживання відповідача, зазначеній органом реєстрації у довідці на запит суду (а.с.20). У п. 7 договору наведені відомості про Процесинг-центр, а саме щодо ТОВ «ФК «Фангарант груп» (позивача по справі). Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Умови пакету фінансування встановлені такі: - платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 0,00 грн; - кількість місячних платежів (крім першого): 9; - розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 3 699,41 грн; - вид договору: прямий лізинг; - перехід права власності до Клієнта: виплата всіх зобов`язань за Договором. Згідно з п. 8.1 договору відповідач отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та згідно обраного ним Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра, яким відповідно до п. 7 договору є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Відповідно до п. 8.2 договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 (надалі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з Правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, саме в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 правил. Згідно з п. 9.1 договору, якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт повинен отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. За умовами п. 9.2 договору, якщо клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) постачальнику протягом 14 календарних днів, клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену у п. 7.1 договору. Підписами на договорі сторони засвідчили необхідність здійснення клієнтом оплати платежу при укладенні цього договору у повному обсязі, передбаченому Пакетом фінансування, у строк до моменту фактичного отримання клієнтом товару (п. 9.3 договору). Пунктом 10.12 договору постачальникові надано право вимагати розірвання цього договору, дострокового погашення зобов`язань, відшкодування збитків/або повернення товарів у зв`язку з неналежним виконанням клієнтом своїх зобов`язань за договором. Клієнт же зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим договором (п. 10.4.2 договору). Пунктом 14 договору сторони встановили графік сплати щомісячних платежів рівними частинами (по 3699,41 грн) щомісячно до 20 числа кожного місяця, починаючи з 20.02.2022 до 20.10.2022. Відповідно до п. 13.7 договору відповідач як клієнт ознайомився з Правилами, зміст яких є зрозумілим для клієнта, і він погодився їх дотримуватись та виконувати. Відповідно по п. 1.4 Правил - вони є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Пунктом 6.2 Правил встановлено, що строк, протягом якого клієнт зобов`язаний сплачувати з отримані товари (послуги), а також кількість і розмір таких платежів, визначається на підставі зазначеного в договорі пакету фінансування. Строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі товарів (надання послуг) клієнту і закінчується в останній день встановленого пакетом фінансування послуг. Згідно з п. 6.3 Правил клієнт самостійно розраховує суму належних платежів за поточний місяць і оплачує їх на підставі договору. Пунктом 6.4 Правил визначено, що розрахунковий період становить 1 (один) календарний місяць, якщо в пакеті фінансування не вказане інше. Оплата платежів здійснюється до 20 (двадцятого) числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після підписання Договору. Пунктом 14.5 Правил встановлено, що у разі несплати клієнтом періодичного платежу протягом 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний на першу вимогу позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги повністю погасити грошові зобов`язання за договором, враховуючи неустойку, комісію тощо. Позивач стверджував, що станом на 16 листопада 2022 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2 Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором, складеного позивачем (а.с. 6), станом на 16.11.2022 в якості оплати вартості отриманого товару за договором, укладеним з позивачем, було сплачено 4 395,21 грн, а саме: - 04.01.2022, 20.02.2022 - 3 699,41 грн; - 06.07.2022 - 695,80 грн. Факти сплати, наведені у розрахунку, підтверджуються відповідними доказами (меморіальними ордерами) (а.с. 65, 67,68). Станом на 16.11.2022 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 28899,46 грн (33294,67 грн - 4395,21 грн = 28899,46 грн). У доказах, наданих позивачем на підтвердження часткової оплати товару (меморіальні, ордери, роздруківка зі сервісу WayForPay) міститься посилання на номер особового рахунку, що співпадає з номером особового рахунку, зазначеного у п. 6 договору, а саме: [NUMBER] . Крім того, з роздруківки зі сервісу WayForPay вбачається, що платником був [PERSON] та номер телефону платника зазначений той самий, що у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях відповідача ([NUMBER]). Згідно з договором № 2020121501 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу), укладеного 15.12.2020 між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» (за договором - Процесинг-центр) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (за договором - постачальник), за цим договором постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а Процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг… Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступається постачальником на користь процесинг-центру в момент підписання відповідного договору з клієнтом (а.с. 15). Про відступлення прав вимоги за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ відповідач повідомлений в письмовій формі, про що свідчать положення п. 8.1 договору (а.с. 7). Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» є фінансовою установою, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 450 від 12.12.2013 та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг з факторингу (розпорядження Нацфінкомпослуг № 455) (а.с. 58-59). Сума факторингового фінансування за особовим рахунком № [NUMBER] склала 24971,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.12.2021 № 18663 (а.с. 66). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що договір від 29.12.2021 № 60200218715 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ було укладено між постачальником ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Даний договір за своєю правовою природою є договором лізингу. Підписання договору відповідачем підтверджується протоколом електронного підпису, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер та дату народження відповідача. Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідач суду не надав, про таке не повідомляв та не стверджував, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надав. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору № 60200218715 саме відповідачем. Опосередковано наведене доводять й платежі, здійснені в рахунок погашення боргу за договором, зі зазначенням ідентифікуючих даних (номер особового рахунку, прізвище, ім`я відповідача), що відповідають положенням договору. Доводи зі сторони відповідача про неможливість укладення ним договору з постачальником, що територіально розташований у Сумській області, у то час як він перебував у м. Львів, суд відхиляє, оскільки укладення договору в електронній формі не потребує одночасної присутності сторін договору в одному місці. Такий договір може та зазвичай укладається між сторонами саме на відстані. Крім того, надані відповідачем докази (копії графіку обліку робочого часу за грудень 2021 року ТОВ «Інтерфарб-Україна» та витяг з електронної трудової книжки) не доводять факт перебування відповідача у день укладення договору у м. Львів. З наданих доказів таке не вбачається та такі докази не спростовують факт укладення договору на відстані в електронній формі. За наведеним договором відповідач отримав товар, повну вартість якого мав би сплатити до 20.10.2022. Доказів проведення відповідачем повного розрахунку за договором матеріали справи не містять. Доводи зі сторони відповідача про відсутність доказів на підтвердження факту отримання ним товару суд також відхиляє, оскільки за умовами договору (п. 9.2), факт укладення якого суд уважає доведеним, саме відповідач повинен був повідомити процесинг-центр в особі позивача про неотримання товару. Доказів направлення відповідачем повідомлення на електронну адресу позивача, зазначену у п. 7.1 договору, відповідач не надав. Отже, факт отримання ним товару в момент підписання договору підтверджується електронним підписом відповідача на договорі (п. 9.1 договору). Заперечення відповідача факту здійснення ним платежів у рахунок лізингових платежів за договором не спростовують розрахунку, здійсненого позивачем, оскільки за таких умов право вимоги позивача є більшим, аніж ним фактично заявлено. Позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 60200218715 на підставі договору факторингу, укладеного з постачальником, та станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі. Отже, суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві та у відзиві на позовну заяву та уважає, що позивачем доведено факт укладення договору № 602200218715 з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такий договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 цього закону та п. 13.4 договору. Розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам договору. Відповідач же наведене не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за договором або належних доказів на спростування отримання товару до суду не надав, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Зважаючи на викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1-2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2481,00 гривень.

Outcome: approved