Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідачка зареєстрована у належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідачка з 2017 року не проживає за місцем своєї реєстрації, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку, яку було надіслано відповідачці за останньою відомою адресою реєстрації її місця проживання, повернуто до суду без вручення з відміткою «не проживає», суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи. Оскільки відповідачка, яка належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлена про розгляд справи, у встановлений строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.03.2012 року і Витягом про державну реєстрацію прав від 02.03.2012 року (а.с. 10, 11). При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Данилівка розташоване в адміністративних межах Калинівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області. Згідно із листом старости Данилівського старостинського округу Калинівської селищної ради від 03.02.2022 року № 21/04-04-02 відповідачка зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 26). Як встановлено актом обстеження № 449 від 19 листопада 2021 року Калинівської селищної ради, громадянка [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з 2017 року (а.с. 13). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідачка з 2017 року без поважних причин не проживає у будинку за місцем своєї реєстрації, тобто відсутня у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останньої такою, що втратила право користування житлом у якому вона зареєстрована. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved