Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у січні 2023 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON] з 27 липня 2021 року була прийнята на роботу контролером-касиром у Повному товаристві «ПП «ЕРА-ДОН» і КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» із встановленим посадовим окладом у розмірі 6100 грн. Місцем роботи [PERSON] є відокремлений підрозділ Товариства № [NUMBER] , що розташоване по [ADDRESS] . 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по даний час. З кінця лютого до 26 березня 2022 року місто Тростянець перебувало у окупації російськими військами, велися активні бойові дії. Після звільнення міста Збройними Силами України, позивачка мала можливість продовжити роботу та виконувати свої посадові обов`язки відповідно до умов трудового договору. Разом з тим, відповідач, починаючи з 01 березня 2022 року припинив нарахування та виплату позивачці заробітної плати. При цьому жодних умов призупинення дії трудового договору чи простою відповідач не погоджував із позивачкою. Також відповідачка не подавала заяв із проханням щодо надання відпустки без збереження заробітної плати чи будь-якого іншого виду відпустки. З початку квітня 2022 року відповідач фактично припинив діяльність свого відокремленого підрозділу № 308 у місті Тростянець, але про таке рішення не повідомив позивачку, а також не попереджав про звільнення у зв`язку зі скороченням посади та не пропонував іншу роботу. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13.10.2022 було стягнуто з Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 36798,98 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті. 06.10.2022 позивачка отримала засобами поштового зв`язку наказ від 03.10.2022 «Про призупинення дії трудового договору Світлани ПОКЛЯЦЬКОЇ». Зазначений наказ позивачка вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм чинного трудового законодавства та таким, що грубо порушує її право на працю та оплату праці, тому має бути скасований. Зокрема представник позивачки вказав, що позивачка особисто не була ініціатором призупинення із нею трудового договору, не зверталася до відповідача з питанням про те, що вона не може виконувати роботу через збройну агресію російської федерації і тому, нібито, слід призупинити із нею дію трудового договору. Відповідне рішення про призупинення дії трудового договору ініціював та прийняв відповідач. Оспорюваний наказ не містить інформації про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки, спосіб обміну інформацією між сторонами, строку призупинення дії трудового договору та умов відновлення його дії тощо. В самому наказі відповідач вказує на те, що військова агресія проти України виключає можливість виконання роботи у відділенні №308 (м. Тростянець) з подальшим його закриттям, тобто відповідач не передбачає перспектив поновлення роботи відділення і в той же час не приймає рішення про скорочення посади та не пропонує позивачу іншу роботу. Також позивачка вважає, що вона має право на отримання належної їй суми заробітної плати за період починаючи з дня незаконного призупинення дії трудового договору по день подання позовної заяви, тобто із 03.10.2022 по 05.01.2023, виходячи із посадового окладу контролера-касира та кількості робочих днів. За підрахунками представника позивачки, сума невиплаченої позивачці заробітної плати відповідачем становить 22720,00 грн, яка складається із заборгованості: за період з 03.10.2022 по 31.10.2022 у розмірі 7040,00 грн; за листопад 2022 року в розмірі 7200,00 грн; за грудень 2022 року у розмірі 7200,00 грн; за період з 01.01.2023 по 05.01.2023 у розмірі 1280,00 грн. Посилаючись на вказані обставини представник позивачки, просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ «Про призупинення дії трудового договору Світлани ПОКЛЯЦЬКОЇ» від 03.10.2022; 2)\~стягнути з Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 03.10.2022 по 05.01.2023 включно у розмірі 22720,00 грн, з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті; 3) стягнути з Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» понесені [PERSON] судові витрати на отримання професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 12.01.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивачки заявлений позов підтримав обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце трудові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на підставі наказу №138-к від 26 липня 2021 року виданого директором Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД», [PERSON] була прийнята на роботу з 27 липня 2021 року на посаду контролер-касир (а.с.\~6, 7). Також 27.07.2021 було внесено запис до трудової книжки позивачки про прийняття її на роботу до Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД», на посаду контролер-касир (а.с. 8-9). Відповідно до витягів із штатного розпису Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» посадовий оклад контролера-касира на 01.12.2021 року становив 6600,00 грн, а на 01.07.2022 становить 7200,00 грн (а.с. 20, 21). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13.10.2022 у справі №\~588/811/22 було задоволено повністю позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» про стягнення заробітної плати. Зокрема судом було стягнуто з Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати за період з 01.03.2022 по 02.10.2022 у розмірі 36798, 98 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті (а.с. 12-15). 03.10.2022 директором Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» було видано наказ за №10 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] » у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість виконання роботи у відділенні №308 (м. Тростянець) з подальшим його закриттям. Зокрема вказаним наказом призупинено дію трудового договору з контролем-касиром [PERSON] з 03.10.2022 (а.с. 16). Копію вказаного наказу відповідачем було надіслано позивачці 03.10.2022 цінним листом з рекомендованим повідомленням про вручення та отриманий останньою 06.10.2022 (а.с. 17-19). Враховуючи установлені судом обставини, на підставі наданих стороною позивача доказів, суд вважає доведеним факт перебування позивачки у трудових відносинах з відповідачем, а також факт видачі директором Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» наказу від 03.10.2022 за № 10 про призупинення дії трудового договору з позивачкою. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових правовідносин в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України. 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року за №\~2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року в України був введений воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових правовідносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох\~сторін виконувати\~свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення\~дії трудового\~договору. Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати цю роботу. Лише наявність правової норми яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою, необхідна сукупність вищевказаних обставин. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності сукупності обставин, що передбачає така норма права. Про абсолютну\~неможливість надання\~роботодавцем роботи\~в контексті\~призупинення трудового\~договору можуть\~свідчити випадки\~неможливості забезпечувати\~працівників умовами\~праці,\~внаслідок того,\~що необхідні\~для виконання\~роботи працівником\~виробничі,\~організаційні,\~технічні можливості,\~засоби виробництва\~знищені в\~результаті бойових\~дій або\~їх функціонування\~з об`єктивних\~і незалежних\~від роботодавця\~причин є\~неможливим,\~а переведення\~працівника на\~іншу роботу\~або залучення\~його до\~роботи за\~дистанційною формою\~організації праці\~неможливо.\~Тому за\~умови,\~що працівник\~бажає та\~може виконувати\~роботу,\~а роботодавець\~може надати\~роботу,\~відсутні підстави для призупинення дії трудового договору. Відповідачем не спростовано доводи сторони позивача про те, що позивачка особисто не була ініціатором призупинення із нею трудового договору, не зверталася до відповідача з питанням про те, що вона не може виконувати роботу через збройну агресію російської федерації. Також суд враховує і те, що оспорюваний наказ не містить інформації про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки, спосіб обміну інформацією між сторонами, строк призупинення дії трудового договору та умов відновлення його дії. Крім того, в оспорюваному наказі відповідач посилається на те, що військова агресія проти України виключає можливість виконання роботи у відділенні №308 (м. Тростянець) з подальшим його закриттям, тобто відповідач не передбачає перспектив поновлення роботи відділення, але разом з тим, не приймає рішення про скорочення посади та не пропонує позивачці іншу роботу. На території міста Тростянець активні бойові дії на час видачі оскаржуваного наказу не ведуться та місто не перебуває в окупації. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», згідно з яким Тростянецьку громаду виключили із переліку територій, де ведуться бойові дії. Зважаючи на вищевикладене, суд повністю погоджується із позицією сторони позивача та вважає, що відповідач не мав достатніх підстав для видачі оскаржуваного наказу та призупинення дії трудового договору з позивачкою, а тому такий наказ є незаконний та підлягає скасуванню. У зв`язку з незаконністю наказу про призупинення дії трудового договору, обов`язок по відшкодуванню заробітної плати позивачці має бути покладено на відповідача. Згідно ч.\~1,\~2\~ст.\~94\~КЗпП України\~заробітна плата\~-\~це винагорода,\~обчислена,\~як правило,\~у грошовому\~виразі,\~яку роботодавець\~виплачує працівникові\~за виконану\~ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.\~10\~Закону України\~«Про організацію\~трудових правовідносин\~в умовах\~воєнного стану»\~заробітна плата\~виплачується працівнику\~на умовах,\~визначених трудовим\~договором. Роботодавець\~повинен вживати\~всіх можливих\~заходів для\~забезпечення реалізації\~права працівників\~на своєчасне\~отримання заробітної\~плати. Роботодавець\~звільняється від\~відповідальності за\~порушення зобов`язання\~щодо строків\~оплати праці,\~якщо доведе,\~що це\~порушення сталося\~внаслідок ведення\~бойових дій\~або дії\~інших обставин\~непереборної сили. Звільнення\~роботодавця від\~відповідальності за\~несвоєчасну оплату\~праці не\~звільняє його\~від обов`язку\~виплати заробітної\~плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до\~статті 22\~Закону України\~«Про оплату\~праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13.10.2022 з відповідача було стягнуто заборгованість з невиплаченої позивачці заробітної плати за період з 01.03.2022 по 02.10.2022 (а.с. 12-15). Відповідно до розрахунку здійсненого представником позивачки, сума невиплаченої позивачці заробітної плати відповідачем за період з 03.10.2022 по 05.01.2023 (день подання позову до суду) становить 22720\~грн 00 коп. Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він проведений відповідно до умов укладеного між сторонами трудового договору та стороною відповідача не заперечується. Контррозрахунок невиплаченої позивачці заробітної плати відповідач не надав. Відтак суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у розмірі 22720 грн 00 коп. із утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір за заявлену вимогу немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору) у розмірі 1073,60 грн, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачена нею сума судового збору. Разом з тим, позивачка не сплачувала судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру (стягнення заробітної плати), оскільки звільнена від його сплати відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, суд враховує наступне. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 04.01.2023; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2023; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 05.01.2023; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 20.02.2023, квитанцію від 20.02.2023 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 6000,00 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000,00 грн. Зважаючи на\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~а також\~ціну позову,\~суд вважає,\~що розмір\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу є\~співмірним зі\~складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою\~статті 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Стороною відповідача не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивачки та не доведено неспівмірність таких витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved