Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року у розмірі 12 400,65 гривень, а також судовий збір та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.06.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2008807481, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 24 836,86 грн. із нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. 13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року, про що [PERSON] було надіслане повідомлення про відступлення прав вимог від 13.06.2016 року. Відповідно до зазначеного договору до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги на загальну суму у розмірі 39 376,24 грн., яка складається з загальної суми за кредитом (тіло) у розмірі 23 445,18 грн. та з загальної суми за нарахованими доходами (%) згідно умов договору у розмірі 15 931,06 грн.. 29.01.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року. Про, що [PERSON] було також надіслане повідомлення про відступлення прав вимог від 18.02.2019 року. Таким чином, після набуття права вимоги за вищезазначеним кредитним договором ТОВ ФК «Прайм Альянс» направило на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019 року, відповідно до якої [PERSON] було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів. Однак, зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року [PERSON] не було виконано ні первісному кредитору, ні новому кредитору, позивачеві була нарахована заборгованість у сумі 39 376,24 грн. У вимозі про погашення кредитної заборгованості, що датована 18.02.2019 року, вказується пільговий період протягом якого [PERSON] повинна була погасити заборгованість або зв`язатись з Новим кредитором для узгодження вигідних умов. Однак [PERSON] дану вимогу проігнорувала та не здійснила жодних дій для належного виконання зобов`язань, а тому, з метою захисту законних інтересів ТОВ ФК «Прайм Альянс» від 08.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцевою О.О. було вчинено виконавчий напис № 808 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 39 776,24 грн. за Кредитним договором. Однак, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2021 року даний виконавчий напис було скасовано. Разом з тим, заборгованість є непогашеною, відповідно до графіку платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору № 2008807481 сума заборгованості підлягає стягненню в межах позовної давності, а саме за період з 04.04.2016 по 02.06.2017 року складає 10 350,09 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 10 350,02 грн. та сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 0,07 грн. Крім того, у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року налічується заборгованість у розмірі 12 400,65 грн., яка складається з: часткової суми заборгованості за період з 04.04.2016 року по 02.06.2017 рік за тілом кредиту у розмірі 10 350,02 грн., та за процентами за користування кредитом у розмірі 0,07 грн.. зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з урахування індексу інфляції - 1 298,93 грн., та 3% річних - 751,00 грн., у відповідності до ст. 625 ЦК України. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 50). Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію договору № 2008807481 від 02.06.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 24 836,86 грн., з яких: 22 786,11 грн. - на споживчі цілі та 2 050,75 грн. - на сплату комісії за оформлення кредиту, із нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, строком на 36 місяців (а.с. 6-7). Банк свої зобов`язання за договором виконав повною мірою, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі передбаченому договором, що підтверджено заявою про видачу готівки № 2 від 02 червня 2014 року (а.с. 8). 13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року (а.с. 9-12), про що [PERSON] було надіслане повідомлення про відступлення прав вимог від 13.06.2016 року (а.с. 15). Відповідно до зазначеного договору до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги на загальну суму у розмірі 39 376,24 грн., яка складається з загальної суми за кредитом (тіло) у розмірі 23 445,18 грн. та з загальної суми за нарахованими доходами (%), згідно умов договору у розмірі 15 931,06 грн. (а.с. 13). 29.01.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року (а.с. 16-19), про, що [PERSON] було також надіслане повідомлення про відступлення прав вимог від 18.02.2019 року (а.с. 22). Таким чином, після набуття права вимоги за вищезазначеним кредитним договором ТОВ ФК «Прайм Альянс» направило на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019 року, відповідно до якої [PERSON] було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів (а.с. 23). Однак, так як зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № 2008807481 від 02.06.2014 року [PERSON] не було виконано ні первісному кредитору, а ні новому в зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 39 376,24 грн. (а.с. 20). 11.05.2021 року між ТОВ ФК «Прайм Альянс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги № 11/05 (а.с. 28-29). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем також надано суду розрахунок суми інфляції та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, які він просить суд стягнути з відповідача на його користь. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно результатам розрахунків суми інфляції та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, сума розрахунку 3% річних у період з 29 січня 2019 року по 30 червня 2021 року становить 751,00 грн., а розрахунок суми втрати від інфляції у період з лютого 2019 року по червень 2021 року становить 1 298,93 грн., а разом - 2 049,93 грн. Зважаючи на викладені по справі обставини, звертаючи увагу на досліджені на їх підтвердження докази, беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаними по справі договорами та відсутність з боку останньої будь-яких заперечень по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу за договором та процентів за користування кредитом в межах строку договору, а також позовні вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, - є обґрунтованими, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу на суму 13620 гривень, однак матеріали справи не містять документів, що свідчать про оплату гонорару чи інших витрат, понесених на правничу допомогу адвоката, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо судових витрат в цій частині. При цьому витрати позивача щодо сплати судового збору підтверджені відповідною квитанцією, тому з [PERSON] на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved