Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення збитку і пені, в якому просив розірвати укладений між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір на оформлення замовлення меблів № 12/10-1 від 12.10.2019 та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь 45\~045 грн. 00 коп. передплати за договором на оформлення замовлення меблів № 12/10-1 від 12.10.2019 та 43\~962 грн. 60 коп. пені, а разом 89\~007 грн. 60 коп. Мотивуючи позов тим, що 12.10.2019 фізична особа підприємець [PERSON] , та він - [PERSON] , уклали договір на оформлення замовлення меблів № 12/10-01 від 12.10.2019 року. Згідно додатку до Договору на оформлення замовлення меблів від 12.10.2019, а саме "Бланку оформлення замовлення на виготовлення меблів", 12.10.2019 позивач замовив у відповідача виготовлення меблів, а саме кухні, за ціною 58 760 грн., а також 7 850,00 грн. (тумба в ванну). За виготовлення кухні позивач здійснив передоплату в сумі 45 045,00 грн., тобто сплатив 76,65 % від даного замовлення, що складає більш ніж 70 %. Всього залишок замовлення складав 21 565,00 грн., тобто 13 715,00 грн. за кухню і 7 850 грн. за тумбу у ванну. В даному замовленні вказано строк виготовлення 1,5-2 місяці. Проте станом на 12.12.2019, що є закінчення граничного строку виготовлення меблів відповідач свої зобов`язання не виконав, а навпаки тривалий час під різними приводами уникав виконання Договору, спершу посилаючись на карантин, пов`язаний з пандемією коронавірусної інфекції СOVID-19, але зрештою відповідач прямо заявив позивачу, що ошукав його і таких як позивач потерпілих у нього ще багато клієнтів. Після цього позивач дійсно виявив те, що на сайті судової влади існує низка судових справ до відповідача, зокрема, у Вінницькому районному суді Вінницької області у справі № 127/10048/15-ц за позовом до відповідача про стягнення заборгованості, пені та моральної шкоди за договорами від 30.12.2014 внаслідок невиконання продавцем своїх зобов`язань, у Тиврівському районному суді Вінницької області у справі № 145/65/19 за позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у Вінницькому апеляційному суді у справі № 126/720/20 за позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором на оформлення замовлення меблів. Усвідомивши те, що позивач став жертвою шахрайських дій з боку відповідача він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, що мало наслідком внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за № 42021021240000019 за заявою [PERSON] , поданою 02.03.2021 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України. Підозра у вчиненні злочину [PERSON] не вручена, інші належні заходи в кримінальному припровадженні 42021021240000019 не здійснені. За таких обставин позивач був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду. Так, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач ФОП [PERSON] , просить суд відмовити в задоволення позову в повному обсязі, адже на його думку, даний спір можна вирішити шляхом переговорів та досягнення компромісу на взаємовигідних умовах, вказуючи у відзиві про те, що позивач стверджує, що сплатив на момент підписання договору та бланку на виготовлення меблів необхідну суму в розмірі мінімум 70%, як зазначено в бланку на виготовлення меблів, що є невід`ємною частиною договору та вимагає його чіткого виконання, однак вказане не відповідає дійсності, оскільки загальна сума договору складає 58 760грн.(кухня) та 7\~850 грн. (тумба в ванну), а саме 66 610грн., 70% від якої мала би бути сума авансу 46627грн, а [PERSON] сплатив лише 45045грн., що на 1\~582 грн. менше, цю суму необхідну до 70% [PERSON] мав сплатити в найближчі дні, але по цей час не зробив цього, тому, не можна вважати договір таким, що починає строк початку дії робіт від 12.10.2019. Також, доводи [PERSON] стосовно того, що 12.12.2019 є граничним строком виготовлення меблів, є неправдивими, оскільки, строки початку робіт починаються від моменту внесення авансу не менше 70%, а цього досі не було зроблено [PERSON] і згідно договору, [PERSON] після закінчення термінів вказаних у додатку(бланку замовлення меблів) мав сплатити повністю 100% за договором і після цього він, як виробник має встановити дату початку монтажних робіт. Так як 100% оплати замовлення не було проведено [PERSON] , договір до цих пір вважається дійсним і очікує на виконання зобов`язань [PERSON] в частині оплати для того щоб розпочати монтажні роботи. Ухвалою від 27.09.2022 справа прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні [PERSON] , позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, надав суду пояснення, відповідно до яких, зазначив, що на час підписання заявки 12.10.2019 позивач замовив у відповідача кухню вартістю 58 760 грн. і оплатив передоплату 70 %, що складає 45045 гри., а залишок був визначений в розмірі 21565 грн. Отже, позивач повністю платив авансовий платіж за виготовлення кухні, тому відповідач повинен був у строк 1,5-2 місяці з цієї дати, тобто до 12.12.2019 виготовити, кухню і змонтувати її позивачу, що ним зроблено не було. Разом з тим, після підписання заявки відповідач запропонував позивачу виготовити додатково тумбу у ванну, вартістю 7850 грн. і самостійно власноручно вніс у Бланк оформлення замовлення на виготовлення меблів наступний запис у графі «Вартість замовлення» «+ 7850 грн. (тумба у ванну)». Отже, відповідач ніколи не стверджував про те, що позивач порушив умови договору, а натомість сам вчинив грубе їх порушення. Так, визначений у договорі строк 1,5-2 місяці, сплив ще 12.12.2019. В цей час ще не існувало ніякого спалаху коронавірусної інфекції, а тому всі наведені [PERSON] причини невиконання своїх зобов`язань є надуманими. Відповідач ФОП [PERSON] , до зали судового засідання повторно не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 12.10.2019 між фізичною особою підприємцем [PERSON] , та [PERSON] , було украдено договір на оформлення замовлення меблів № 12/10-01 від 12.10.2019 року, яким передбачено наступні умови: 1.1. Замовник зобов`язується замовити, а виконавець виготовити меблевий вибір \~ \~ \~ \~згідно заявки (додаток № 1 до цього договору) замовнику. 2.1. Ціна виробу зазначається в заявці (додаток № 1). 2.2.Після підписання договору замовником здійснюється авансовий платіж у розмірі, що становить не менш ніж 70 % від повної вартості товару. Договір набирає чинності з моменту нарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. 3.1. Після прийняття замовником виробу за кількістю та якістю та його повної оплати. Виконавець зобов`язаний поставити виріб замовнику за вказаною в заявці (додаток № 1) адресою. Дата поставки виробу визначається в день повної оплати. В межах міста доставка, меблів безкоштовно. 4.1. При неможливості виготовлення меблів в строк виконавець зобов`язаний попередити замовника за три дні до закінчення терміну виготовлення, вказаному в заявці та визначити інші строки виконання замовлення. 4.2. Після повідомлення виконавцем про готовність товару. Замовник зобов`язаний в триденний термін прийняти товар за кількістю та якістю на складі виконавця та сплатити різницю між авансовим платежем та повною оплатою вартості товару. 4.3.1. На момент встановлення замовник зобов`язаний підготувати місце для меблів за адресою їх встановлення. 5.1. За невиконання в строк замовлення без попереднього повідомлення замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність відповідно до закону України «Про захист прав споживачів». 5.5. В випадку виникнення конфліктів та непорозумінь, не врегульованих цим договором, сторони вирішують їх в судовому порядку згідно законодавству України. 8.1. Термін дії договору починається з моменту підписання його сторонами та підписання заявки (додаток № 1), а закінчується після виконання сторонами всіх зобов`язань, пов`язаних з цим договором. 8.2.\~Термін виготовлення товару визначається за взаємною згодою сторін та визначається в заявці (додаток № 1) як початок робіт. 8.3. Початок робіт з виготовлення продукції починається після сплати покупцем авансового платежу не менше 70 % (а.с. 17). Згідно додатку до Договору на оформлення замовлення меблів від 12.10.2019, а саме "Бланку оформлення замовлення на виготовлення меблів", 12.10.2019 позивач замовив у відповідача виготовлення меблів, а саме кухні, за ціною 58 760 гри., а також 7 850,00 грн. (тумба в ванну). За виготовлення кухні позивач здійснив передоплату в сумі 45 045,00 грн. В даному замовленні вказано строк виготовлення 1,5-2 місяці. (а.с. 18) Так, відповідно до п. 8.1 Договору 12/10-1 на оформлення замовлення меблів від 12.10.2019, термін дії договору починається з моменту підписання його сторонами та підписання заявки (додаток № 1), а закінчується після виконання сторонами всіх зобов`язань, пов`язаних з цим договором, так, як в встановлено судом та підтверджується матеріалами страви, обидва цих документи підписані сторонами 12.10.2019, отже, з цього часу договір почав діяти. В додатку № 1 до договору «Бланк оформлення замовлення на виготовлення меблів» вказано, що в день оформлення заявки передоплата повинна складати не менше 70 % від вартості виробу. З огляду на те, що заявка була оформлена і в ній вказано про сплату 70 % від вартості кухні передоплата була здійснена належним чином. Отже, позивач повністю платив авансовий платіж за виготовлення кухні, тому відповідач повинен був у строк 1,5-2 місяці з цієї дати, тобто до 12.12.2019 виготовити , кухню і змонтувати її позивачу, що ним зроблено не було. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1). У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони відповідно до договору засвідчили, що всі умови договору їм зрозумілі й вони вважають їх справедливими по відношенню до себе та підтвердили свою здатність виконувати умови договору в цілому. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Так, відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Ст. 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначенні строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Так, відповідно до п. 8.1 Договору 12/10-1 на оформлення замовлення меблів від 12.10.2019, термін дії договору починається з моменту підписання його сторонами та підписання заявки (додаток № 1), а закінчується після виконання сторонами всіх зобов`язань, пов`язаних з цим договором, так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами страви, обидва цих документи підписані сторонами 12.10.2019, отже, з цього часу договір почав діяти. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.4 ст. 10 вказаного Закону). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, передбачені договором або законом. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. \~ \~ \~ \~ Так, Договір 12/10-1 на оформлення замовлення меблів від 12.10.2019, було підписано сторонами 12.10.2019, однак, станом на момент розгляду справи, відповідач не зазначав про будь-який виконаний обсяг робіт. Робота, відповідно до ст. 857 ЦК України, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, якості, визначеній у договорі, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. У встановлений строк, так й на час розгляду справи, відповідач не виконав визначені договором роботи. Відповідальність підрядника за неналежну якість роботи встановлена ст. 906 ЦК України. Права та обов`язки споживачів визначені статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів». За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, її невиконання споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»). В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 752/16304/18 від 30.03.2020 року зроблено правовий висновок про те, що якщо особа не заявляє про відмову від укладеного договору у порядку, передбаченому частиною другою статті 849 ЦК України, а сама по собі вимога про повернення сплачених коштів не може розцінюватися як вимога про розірвання договору, оскільки повинна бути заявлена чітко, тобто сформульована таким чином, щоб однозначно сприймалась іншими особами. Вирішуючи спір в частині стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання, слід виходити з того, що позивач добросовісно виконав вимоги договору, а відповідач грубо порушив такі умови договору, взагалі не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому пред`явлена вимога про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання згідно підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. \~ \~ \~ \~ В п. 5.1 Договору передбачено, що за невиконання в строк замовлення без попереднього повідомлення замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, як встановлено судом та не спростовувалося сторонами, жодного попереднього повідомлення позивача про несвоєчасне виконання Договору відповідач не вживав. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Так, позивачем, була заявлена, вимоги про стягнення пені за останні 22 дні, тобто з 29.08.2022 року по 19.09.2022 в сумі 43962,60 грн., що обраховується наступним чином (66610 * 0,03 * 22) = 43962,60. Так, задоволення позовних вимог у більшому розмірі надає суду право зменшувати неустойку в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України. В постанові Касаційного цивільного Суду Верховного Суду у справі № 559/1605/18 від 30.09.2020 року зроблено наступний правовий висновок. Згідно частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України). Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1984,80 грн., та витрати на оплату правничої допомоги, що документально підтверджені в розмірі 15\~878 грн. 40 коп.

Outcome: approved