Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що він є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить йому та [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Бажаючи здійснити відчуження зазначеного майна, [PERSON] звернувся до нотаріуса, де отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з відомостей якої дізнався, що вказана квартира перебуває під арештом. Звернувшись до Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області з заявою про звільнення майна з-під арешту позивач отримав листа № 25187252 від 21.06.2022 р., в якому відділ ДВС повідомив, що звільнити майно, на яке було накладено арешт не має можливості, так як виконавчі документи знищені (за встановленим строком зберігання у три роки). Повідомлено, що перевіркою відомостей АСВП та ЄДРВП з`ясовано, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №2а-6471/10/1070 від 01.03.2011 р., виданий Київським окружним адміністративним судом про стягнення до державного бюджету України заборгованості у сумі 1094,31 грн. з примусового виконання зазначеного виконавчого документа перебувало виконавче провадження № 25187252 у період з 17.03.2011 р. 26.04.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.І ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», який втратив чинність 05.1.2016 р. та запропоновано звернутись до суду з позовом про звільнення майна з-піж арешту. Позивач в судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, як вбачається, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.06.2022 р.,13.02.2013 р. за № 138761 реєстратором реєстраційної служби Васильківського за міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано арешт нерухомого майна [PERSON] , підстава обтяження - постанова відділу ДВС № 25187252 видана 08.02.2013 р., підстава внесення - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 370313 від 13.02.2013 р. Звернувшись до Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області з заявою про звільнення майна з-під арешту, [PERSON] отримав листа № 25187252 від 21.06.2022 р., в якому відділ ДВС повідомив, що звільнити майно, на яке було накладено арешт не має можливості, так як виконавчі документи знищені (за встановленим строком зберігання у три роки). Повідомлено, що перевіркою відомостей АСВП та ЄДРВП з`ясовано, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №2а-6471/10/1070 від 01.03.2011 р., виданий Київським окружним адміністративним судом про стягнення до державного бюджету України заборгованості у сумі 1094,31 грн. з примусового виконання зазначеного виконавчого документа перебувало виконавче провадження № 25187252 у період з 17.03.2011 р. 26.04.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.І ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», який втратив чинність 05.1.2016 р. Запропоновано звернутись до суду з позовом про звільнення майна з-піж арешту. Копія листа додається. Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.06.2022 р. вбачається , що 01.04.2008 р. за № 6914248 Васильківською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна [PERSON] , підстава обтяження - постанова відділу ДВС АК № 774065 від 21.02.2008р. З даного приводу листом Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області 27928 від 12.07.2022 р. повідомив, що звільнити з-під арешту майно, яке накладено згідно постанови АК №774065 від 21.02.2008 р. відділ ДВС Васильківського МУЮ не є можливим , так як виконавчі документи знищені. Шляхом перевірки відомостей АСВП та ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень у відділі на виконанні не перебувають. З наведеного слідує, що на виконанні в органі ДВС перебували виконавчі провадження щодо [PERSON] , які були закриті на підставі п.8 ч.І ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно). Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту мана немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, арешт майна підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved