Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння та земельної ділянки, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] - дружина рідного брата її батька [PERSON] . [PERSON] належала частка житлового будинку, яка зазначена як «перша частина» згідно з технічним паспортом, виготовленим 15.12.2021, з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: літньої кухні літ. Д, гараж літ. Д, і сараю літ. Д1, свердловина № 4 та ворота № 2 з огорожею №3 в загальному користування, розташованого в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.1987, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою -1/4 частина, та договору дарування від 28.07.1980 посвідченого виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області - частина. З вказаний правовстановлюючих документів вбачається, що адреса зазначеного в них нерухомого майна вказана не повністю, а саме не зазначено вулицю та номер будинку. Відповідно до довідки № 360/02-41 від 23.03.2022 виконкому Терешківської сільської ради Полтавського району будинок [ADDRESS] згідно записів по господарського обліку належить на праві часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою БТІ Полтавського району від 25.03.2022 за [PERSON] право власності на частину вказаного будинку не зареєстроване. Спадкоємцями померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 визнані племінниками [PERSON] , так як являються дітьми [PERSON] - рідного брата померлої [PERSON] , який помер раніше спадкодавці - [INFO] . Позивачу належить інша половина вказаного домоволодіння, яка зазначена як «друга частина» згідно з технічним паспортом, виготовленим 15.12.2021 з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: гараж літ Б, сарай літ Б1, літня кухня літ. Б2, погріб літ б, сарай літ б1, сарай літ. В, вбиральня літ Є, свердловини № 1,5, вигріб № 6, ворота № 2 та огорожа № 3 в загальному користуванні, відповідно до договору дарування від 25.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого 25.10.2006 в КП БТІ Полтавського району під номером 14013112. У 2010 році позивач разом із [PERSON] приватизували земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться в [ADDRESS] у спільну сумісну власність, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія АИ № 2549949 кадастровий номер 5324085908:08:001:0330. З літа 2015 року [PERSON] стала погано себе почувати через постійні болі в області шлунково-кишкового тракту. У вересні 2015 їй зробили операцію та видалили жовчний міхур, а пізніше - з приводу грижі. Відповідно до копії направлення на паталогогістологічне дослідження від 15.04.2020 у [PERSON] була встановлена підозра на онкохворобу кишковика. Згідно з довідкою Терешківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 02.08.2021 [PERSON] перебувала на медичному обліку з приводу ІХС, стенокардія напруги, вегето-судинна дистонія, гіпертонічна хвороба ІІ-ст., хронічна діенцефальна недостатність ІІ-ст., деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів з порушенням рухової функції ІІст., цереброваскулярна хвороба, хронічний гастродуоденіт, хронічних коліт, остеохондроз хребта та потребувала постійного догляду. В період з 2019 по 2020 [PERSON] надавалось амбулаторне лікування на дому: з приводу гіпертонічної хвороби, хронічної діенцифальної недостатності, ІХС, стенокардії напруги, вегето-судинної дистонії, деформуючого остеоартрозу колінних суглобів, цереброваскулярної хвороби, хронічного гатродуоденіту, хронічного коліту. З вказаного часу, а саме з літа 2015 року позивач зі своєю сім`єю: чоловіком - [PERSON] , та двома синами [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження, стали проживати однією сім`єю з [PERSON] . Остання потребувала догляду в зв`язку з хворобами. Стан здоров`я [PERSON] значно погіршився у 2017 році, коли до її хронічних хвороб ще додалась хвороба очей, вона стала погано бачити, через що потребувала постійного догляду. У 2019 році їй була проведена операція з приводу катаракти лівого ока. Також [PERSON] погано пересувалася через хворобу колінних суглобів. Пенсію [PERSON] отримувала у невеликому розмірі, та й позивач з чоловіком мали невеликі заробітні плати, а тому вони з [PERSON] мали спільний бюджет. За час сумісного проживання вони на спільні кошти робили косметичний ремонт у будинку, на що придбавали будівельні матеріали: шпалери, краску для вікон та дверей, плитку та інше. За весь час сумісного проживання разом придбали: газовий котел, пилосос, блендер, праску, світильники, постільну білизну, посуд, одяг та взуття. За спільні кошти оплачували витрати на утримання будинку. Харчувались разом, за спільні гроші придбавали продукти харчування, садили разом город. По черзі готували їжу на всіх. [PERSON] інколи залишалась з молодшим сином позивачки, на час її відсутності. Також позивачка купувала ліки для [PERSON] , возила її до лікарень на обстеження, надавали взаємну допомогу один одному під час хвороби. Весь цей час саме позивачка опікувалась [PERSON] , так як вона перебувала у безпорадному стані через похилий вік та хвороби. Після смерті [PERSON] позивачка взяла на себе організацію поховання, оплатила ритуальні послуги та поминальні обіди. Вважає, що між нею та [PERSON] були реальні сімейні відносини. Довідкою сільської ради підтверджується факт проживання позивачки з [PERSON] однією сім`єю з літа 2015 року до дня її смерті. Позивачка з [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а позивачка прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, являється спадкоємцем четвертої черги після померлої [PERSON] 04.02.2021 позивачка звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом якої була відкрита спадкова справа. Постановою нотаріуса від 21.07.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутність підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем та державною реєстрацією права власності на нерухоме майно. Вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги - відповідачами, в рівних частках, тобто має права на 1/6 частину спадкового майна, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку. Відповідно до звіту про експертну оцінку вартості житлового будинку з господарськими спорудами складає 306164,00 грн., а земельна ділянка - 33830,00 грн. Відповідно 1/6 частина житлового будинку з господарськими спорудами складає 51027,33 грн., а 1/6 земельної ділянки 5638,33 грн. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] з літа 2015 року до дня її смерті, визнати її спадкоємцем за законом 4-ї черги після смерті [PERSON] ; змінити черговість одержання права на спадкування, надавши право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги [PERSON] та [PERSON] ; визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку А-1 загальною площею 139.00 кв.м., житловою площею 69,10 кв.м. з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , після померлої [PERSON] ; визнати право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5324085908:08:001:0330, розташовану в [ADDRESS] , після померлої [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що [PERSON] та її сім`я проживали в одному будинку, який розділений та має два окремих входи. З 2015 року [PERSON] стала погано себе почувати, по весні 2015 року [PERSON] перенесла операцію по видаленню жовчного міхура, з лікарні її забирала позивачка, потім у вересні 2015 року [PERSON] перенесла операцію пупкової грижі. [PERSON] та позивач стали проживати разом однією сім`єю з літ 2015 року. Вони обробляли разом город, спільно харчувалися, мали спільні кошти, робили ремонт приміщення, господарських споруд, вели спільний побут, замінили опалювальний котел [PERSON] , також позивачка відводила [PERSON] до лікарні. В 2015-2017 роках [PERSON] ще могла приготувати собі їжу, прати, доглядати за собою, допомагала в догляді за дітьми позивачки. З 2017 року після операції на очах [PERSON] стало важко пересуватися, коли їй ставало зле під час загострення хвороб, то вона не мала змоги доглядати себе, і позивачка її годувала, давала ліки. З 2019 року [PERSON] стало значно гірше, і вона боялася залишатися сама, у зв`язку з чим перейшла проживати до її половини будинку та стала там ночувати, позивач виділила [PERSON] окрему кімнату. [PERSON] мала призначеного соціального працівника [PERSON] , яка починаючи з 2013-2014 років відвідувала [PERSON] 2 рази на тиждень, спілкувалася та купувала те, що [PERSON] потребувала, соцпрацівник не прибирала та не готувала для [PERSON] . [PERSON] отримувала пенсію розміром приблизно 2300 грн., з цієї суми 500 грн. вона відкладала на поховання, а з інших сплачувала комунальні платежі, оскільки її половина будинку опалювалася, також сплачувала за водопостачання, померла готувала на воді, яка постачалася до її половини будинку, також отримувала субсидію. З 2016 року [PERSON] мала з позивачкою розмови щодо спадщини, але правочину не уклали. 31.12.20 позивачка пішла з родиною на день народження, а [PERSON] йти з ними відмовилася. Коли позивачка повернулася 01.01.2021 року приблизно о 1.00 год., то знайшла [PERSON] померлою в половині будинку, що належала останній. Позивачка померлу поховала за кошти, які [PERSON] відкладала на своє поховання за життя. Відповідачі не допомагали [PERSON] , в 2020 році відповідачі взагалі не приїздили відвідати померлу, до цього часу приїздили лише на свята. Зі слів [PERSON] їй відомо, що останній рік стосунки з відповідачами були напружені, і [PERSON] скаржилася, що вона не потрібна родичам, що вони відвідують її лише, щоб позичити кошти для оформлення інвалідності та на відпочинок. Представник позивача - адвокат Новікова Т.В. у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Голубенко В.П. у судовому засіданні просили в позові відмовити. Відповідач [PERSON] , який був з його згоди допитаний в якості свідка, показав, що [PERSON] є його рідною тіткою по батьку та хрещеною. До 2019 року він бував у неї вдома зі своєю дружиною та відвідував її 2-3 рази на рік, після цього вони не приїздили. Свідок [PERSON] , яка працює лікарем фтизіатром Полтавської ЦРКЛ, показала, що позивач та померла мешкали в одному будинку, з 2015 року [PERSON] після перенесення [PERSON] операції на жовчний міхур стала опікуватися нею. Свідок після 2017 року на запрошення [PERSON] приходила до [PERSON] під час загострення її хвороб, скарг на головокружіння, запаморочення, болів в животі, викликали свідка приблизно 1 раз на 2 міс, щоб міряти тиск, робити ін`єкції. Під час відвідин свідок бачила, що [PERSON] знаходилась в кімнаті в половині будинку [PERSON] . [PERSON] пересувалась з палицею. У неї також була катаракта, яку прооперували, після цього вона носила окуляри. Свідок під час відвідин [PERSON] ніколи не бачила відповідачів, з померлою про них не розмовляла. Знає, що у [PERSON] був соціальний працівник, і коли [PERSON] оперували очі, то соціальний працівник її супроводжував під час доопераційного обстеження. Свідок [PERSON] , яка працює медичною сестрою 2-гої міської клінічної лікарні ПМР та проживає по сусідству, товаришує з позивачкою, показала, що їй відомо, що в 2015 році [PERSON] перенесла дві операції, другу операцію проводили у відділенні, в якому свідок працює. Свідок відвідувала половину позивачки приблизно 1 раз на тиждень, бачила, що в цій половині у [PERSON] була своя кімната, де знаходились її речі. [PERSON] була емоційною людиною, страждала на тиск, неправильно харчувалася, їла продукти, які їй були заборонені, у зв`язку з чим потім часто мала болі і їй телефонувала, просила у неї допомоги. Під час відвідин [PERSON] свідок відповідачів ніколи не бачила. В 2019 році [PERSON] мала змогу щоденно себе гігієнічно доглядати, пересувалася з палицею, погано бачила, носила окуляри, могла приготувати нескладні страви. Знає, що її відвідував призначений соціальний працівник до моменту смерті. Свідок [PERSON] , яка працювала соціальним працівником територіального центру соціального обслуговування Щербанівської сільської ради, показала, що [PERSON] була оформлена на соцобслуговування, і з 2013 року вона надавала їй соціальні послуги згідно з умовами договору до часу її смерті. Свідок відвідувала [PERSON] двічі на тиждень( в понеділок та четвер), приходила до [PERSON] о 8 годині ранку, проводила з нею приблизно 1,5 години. Фактично з часу її призначення і до смерті [PERSON] нею надавалися послуги з психологічної підтримки, ведення документів, купівля продуктів, ліків, відвідування лікарень, написання заяв на отримання матеріальної допомоги з сільської ради. Також свідок до 2019 року сплачувала комунальні послуги, оформлювала субсидію, після цього року субсидія оформлювалася та продовжувалася автоматично. Також свідок за потреби до 2018 року замовляла для [PERSON] послуги швеї, таксі. Послугу з косметичного прибирання свідок надавала [PERSON] до 2015 року. Свідок не виконувала повний обсяг робіт, які передбачені договором, оскільки [PERSON] від отримання частини робіт відмовлялася. Під час відвідин свідок заставала [PERSON] в половині будинку [PERSON] , а потім вони проходили розмовляти до половини будинку [PERSON] . Відповідач [PERSON] телефонувала їй за весь час її роботи, щоб запитати про [PERSON] , 2-3 рази. [PERSON] до моменту смерті пересувалася з палицею по будинку, по двору, могла здійснити гігієнічні процедури щодо себе. Після смерті [PERSON] свідок організовувала церковне відспівування померлої. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки та померлої, показала, що відвідувала [PERSON] 2-3 рази в тиждень, [PERSON] ходила з палицею, погано бачила, була в окулярах. Після перенесення другої операції [PERSON] стала переважно проживати у [PERSON] , скаржилася на стан здоров`я. [PERSON] казала свідку, що має рідних, але не спілкується з ними. Свідок [PERSON] , яка відвідувала сім`ю [PERSON] , оскільки її син та діти [PERSON] спілкувалися, показала, що в 2015-2018 роках відвідувала половину будинку, де проживає сім`я [PERSON] , 3-4 разів на тиждень, після 2018 року - 2-3 рази на місяць. З 2015 року свідок заставала [PERSON] в половині будинку [PERSON] , вважає, що померла проживала з позивачкою. Під час відвідин бачила, що [PERSON] могла розігріти їсти, купалася з допомогою позивачки. Свідок [PERSON] , яка проживає у сусідньому будинку по відношенню до будинку позивачки та померлої, вікна свідка розташовані навпроти вікон в половині будинку [PERSON] . Свідок показала, що останній раз бачила [PERSON] взимку 2020 року перед тим, як остання померла. Зустрічала [PERSON] на вулиці біля домоволодіння, остання самостійно пересувалася по двору, ходила в магазин, мала соціального працівника, який їй також допомагав. Свідок бачив, що [PERSON] обробляла город сама або їй допомагав соцпрацівник. Свідок [PERSON] , яка являється донькою [PERSON] , показала, що [PERSON] проживала разом зі своїм рідним братом [PERSON] до його смерті навесні 2015 року. Її матір [PERSON] до 2017 року відвідувала [PERSON] 2 рази в місяць. Свідок відвідувала померлу в 2016-2020 роках, коли приїжджала разом з мамою 28.08. на день народження [PERSON] та на 8 березня. [PERSON] відвідувала померлу частіше. Зі слів [PERSON] за допомогу [PERSON] , яку та надавала, померла сплачувала кошти. Після смерті [PERSON] вони на пам`ять з будинку померлої вивезли деякі речі: килим та диван. На теперішній час доступ до житла [PERSON] відсутній у зв`язку з тим, що позивачка не надає ключі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд доходить до наступного: Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За приписами частини 2 статті 1259 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1263 ЦК України визначено, що спадкоємцями третьої черги є рідні дядько та тітка спадкодавця, тобто рідні (повно рідні або неповно рідні) брати та сестри батьків спадкодавця. Племінники не належать до спадкоємців за законом третьої черги, а спадкують за правом представлення, рівно як і діти рідного дядька та тітка спадкодавця, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.…. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України). Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України). Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. При цьому для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2019 р. в справі № 569/18047/17-ц, від 26 вересня 2019 р. у справі № 521/6358/17, від 9 жовтня 2019 р. у справі № 552/8452/17, від 27 травня 2020 р. у справі № 755/8930/18, від 18 червня 2020 р. у справі № 565/1046/16-ц, від 27 серпня 2020 р. в справі № 266/2391/16, від 17 вересня 2020 р. у справі № 755/14155/16-ц, від 2 грудня 2020 р. у справі № 592/1045/18-ц, від 1 березня 2021 р. у справі № 233/5990/18, від 17 березня 2021 р. у справі № 200/12980/14). Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 401/2614/17 наголосив, що належними доказами, які підтверджують безпорадній стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Вважаючи себе спадкоємцем після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначаючи, що [PERSON] є її тіткою, а не особою, з якою вона більше 5 років проживала однією сім`єю. На підставі заяви [PERSON] заведено спадкову справу та запропоновано надати документи, що підтверджують право на спадкування. Померла не складала заповіту, спадкоємці першої черги після її смерті відсутні. За клопотанням позивачки були допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] була особою похилого віку, страждала на низку захворювань, перенесла декілька операцій, пересувалась за допомогою палиці по дому та двору, погано бачила, носила окуляри, могла здійснювати гігієнічні щоденні процедури, могла приготувати нескладні страви, мала призначеного соціального працівника, який відвідував її до моменту смерті. Під час відвідування свідки заставали [PERSON] в частині будинку, в який проживає сім`я позивача. На підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини, позивачка надала такі документи та докази: довідку виконавчого комітету Теришківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 23.03.2022 згідно якої [PERSON] поховала свою тітку [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2015 року проживали разом до дня смерті, вели спільне господарство; направлення на патологогістологічне дослідження від 15.04.2020 [PERSON] ; виписний епікриз із історії хвороби № 6540 [PERSON] ; виписку № 18989 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 20.09.2019; настанову з експлуатації котла опалювального сталевого типу «АОГВ»; відповідь Терешківської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини щодо стану здоров`я [PERSON] ; копію чеку датованого 22.08.2020, копії чеків без дати та копії товарних чеків датованих 01.05.2015 на придбання жіночого взуття; копію чеку датованого 27.11.2017 на придбання насосу. Суд виходить з того, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Зі змісту наданих позивачем доказів не вбачається, що спадкодавиця протягом останніх 5 років, які передували відкриттю спадщини, проживала однією сім`єю з позивачем (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків). Показання свідків і надані позивачем письмові докази не підтверджують факт проживання ними однією сім`єю (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків) протягом не менше 5 років до відкриття спадщини та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Свідкам не були відомі обставини особистого життя померлої, матеріального забезпечення іншими особами, спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Перебування [PERSON] під час відвідин свідками в частині будинку, в якій мешкає сім`я [PERSON] , або під час загострення хвороб померлої, про що зазначили свідки, не є беззаперечним доказом існування між померлою та позивачкою сімейних відносин, які ґрунтуються на спільному побуті, наявності взаємних прав та обов`язків. Згідно до наявних в матеріалах справи документів, позивач та померла проживали в одному житловому об`єкті по сусідству, який розділений та має два окремих входи. Показання свідків враховуються судом, але оцінюються разом із всією сукупністю наданих сторонами доказів У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У наведених документах відсутні дані, що саме позивач оплачувала надані померлій медичні послуги, купувала необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг, мала спільні витрати з померлою, мала з померлою взаємні права та обов`язки. Наведені висновки суду узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), які апеляційний суд застосував в оскаржуваному судовому рішенні. Померла отримувала пенсію, їй з 2014 року була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяв та доданих до них документів, в яких вона вказувала, що проживає одна, отримує за своєю адресою послуги з електропостачання, газопостачання, водопостачання, також [PERSON] надавалась з 2014 року соціальна послуга денного догляду, яку вона, як встановлено в судовому засіданні, отримувала до її смерті. Так, 22.04.2014 [PERSON] звернулася до органу праці та соціального захисту населення з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг /а.с.191-192/. Відповідно до довідок про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.10.2014, 05.05.2015, 20.05.2016, 21.03.2017, 04.04.2018, 06.05.2019, 06.08.2019, 02.10.2020 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім*ї інших осіб не входило. Як вбачається з декларацій про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 22.10.2014, 07.08.2019, 05.10.2020 /а.с. 173-174, 181-182, 188/ [PERSON] подавала відомості, що члени сім`ї незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання) відсутні, що вона проживає одна. Як вбачається з актів обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 09.08.2019, 05.10.2020 /а.с. 170, 177/, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Інших членів сім`ї, що мешкали з нею разом, не було. Стороною відповідача також надані докази, що 07.08.2019 [PERSON] було подано заяву до Управління праці та соціального захисту населення про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» та заяву про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.180, 178/. 05.10.2020 [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення з заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та заявою про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Отже, як вбачається з повідомлення Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації /а.с.169/ [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , рішенням управління від 02.11.2014 була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви, поданої 22.10.2014 за № 5/151 та доданих до неї документів - декларації про доходи та довідки про склад сім`ї/зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 946 від 22.10.2014. В подальшому [PERSON] подавались до управління довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також відповідні заяви про призначення та надання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку (квартири), декларації про доходи і витрати, де вона вказувала, що проживає одна. Також при прийнятті рішення про призначення житлової субсидії були враховані Акти обстеження матеріально побутових умов сім`ї, складені соціальними інспекторами. Згідно матеріалів, наявних в особовій справі [PERSON] , субсидія на оплату житлово-комунальних послуг була надана заявниці: з жовтня 2014 року - на послуги з електропостачання та газопостачання; з жовтня 2020 року на послуги з електропостачання, газопостачання, водопостачання, розподіл природного газу. Крім того, 02.01.2019 [PERSON] звернулася до посадових осіб з питань соціального захисту при Виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради з заявою про прийняття на обслуговування до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) для надання соціальної допомоги догляду вдома /а.с.157/. Згідно медичного висновку про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі [PERSON] /а.с.158/, протипоказань для надання соціальних послуг у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) немає. 02.01.2019 між [PERSON] та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Щербанівської сільської ради Полтавської області було укладено договір про надання соціальних послуг /а.с.154-155/. Згідно повідомлення Центру соціальних послуг Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.01.2023, [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , отримувала соціальну допомогу «догляд вдова» у відділенні соціальної допомоги вдома Центру надання соціальних послуг Щербанівської сільської ради з 02.01.2019 згідно з наказом № 86-ОД та Договором про надання соціальних послуг від 02.01.2019. Невід`ємною частиною Договору є Індивідуальний план надання соціальної послуги денного догляду від 01.07.2019. У зв`язку зі смертю [PERSON] була знята з обслуговування відповідно до наказу № 1-ОД від 04.01.2021. Соціальну послугу надавала соціальний робітник [PERSON] /а.с.153/ За індивідуальним планом надання соціальної послуги денного догляду [PERSON] вбачається, що навадачем соціальної послуги є [PERSON] . Заходи, що складають зміст послуг: закупівля та доставка продуктів харчування, медикаментів, господарчих товарів - 2 рази на тиждень (45 хв.); дрібний ремонт - по потребі (6 хв.), допомога у приготуванні їжі; допомога у прибиранні житла - 2 рази на тиждень (18 хв.); допомога в оформленні документів - по потребі (60 хв.); оплата комунальних послуг - 1 раз на місяць (30 хв.); супровід у лікарню - по потребі (20 хв.); відвідування у закладі охорони здоров`я - по потребі (20 хв.) /а.с.156/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що з 2013 року вона надавала померлій соціальні послуги згідно з умовами договору до часу її смерті. Відвідувала [PERSON] двічі на тиждень( в понеділок та четвер), приходила до [PERSON] о 8 годині ранку, проводила з нею приблизно 1,5 години. Фактично з 2016 року і до смерті [PERSON] нею надавалися послуги з психологічної підтримки, ведення документів, купівля продуктів, ліків, відвідування лікарень, написання заяв на отримання матеріальної допомоги з сільської ради - оформлення субсидії. Також свідок до 2019 року сплачувала комунальні послуги. Також свідок за потреби до 2018 року замовляла для [PERSON] послуги швеї, таксі. Послугу з косметичного прибирання свідок надавала [PERSON] до 2015 року, від отримання частини послуг [PERSON] відмовлялася. При цьому, сам по собі факт проживання із спадкодавцем по сусідству протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають по сусідству, не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, і доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавицею та надавала допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини 2 статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності всіх юридичних фактів, обумовлених в тому числі і даною нормою. [PERSON] отримувала пенсію, самостійно пересувалася, могла здійснювати щоденні гігієнічні процедури, здійснювала звичайні речі і догляд за собою, обслуговувалась територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Щербанівської сільської ради Полтавської області, отримувала матеріальну допомогу за рахунок коштів державного бюджету, то ствердження позивачки про перебування померлої у безпорадному стані та неможливість останньої здійснювати звичайні речі і догляд за собою безпідставні. Позивач навпаки вказує, що померла готувала їжу, садила город, спадкодавець отримувала пенсію, з пенсії відкладала частину на своє поховання. Відомості про те, що хвора [PERSON] за станом здоров`я самостійно обслуговувати себе не могла та потребувала постійного стороннього догляду із-за захворювань, які містяться у відповіді завідувача Терешківської АЗП-СМ на адвокатський запит, не є відповідним медичним (лікарським) документом, висновком судово-медичних експертів. Таким чином, вказане свідчить про те, що спадкодавця самостійно забезпечувала умови свого життя, не потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Що стосується вимог позивачки в частині зміни черги спадкування, то, відповідно, в цій частині у суду також немає підстав для їх задоволення. З урахуванням наданих сторонами доказів, суд вказує, що позивач не довела належними і допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї могло виникнути право на встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, зокрема факт перебування померлої у безпорадному стані, неможливість останньої здійснювати догляд за собою, а також перебування спадкодавиці на її матеріальному забезпеченні, і доходить висновку про відмову у задоволенні її вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, зміну черговості одержання права на спадкування після смерті особи разом із спадкоємцями другої черги, і як наслідок відмовляє у задоволенні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/6 частину житлового будинку А-1 загальною площею 139.00 кв.м., житловою площею 69,10 кв.м. з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5324085908:08:001:0330, розташовану в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом.

Outcome: dismissed