Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

16.12.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] . Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2051. Позивач просив справу розглядати за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовано тим, що 30.12.2012 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, дружина з січня 2019 року разом з донькою виїхали до РФ, з того часу сторони не спілкуються, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Відповідачка у своєму відзиві не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак зазначила, що вона має намір повернутися до м. Одеси, а також те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо проживання дитини та розподілу майна. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. 30.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою Російської федерації [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2051 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2021. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.07.2014). Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved