Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

19 березня 2021 [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою, яку в процесі розгляду справи уточнила та просила суд: стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування шкоди її здоров`ю 157030,00 грн.; стягнути солідарно з фізичної особи підприємця [PERSON] та з фізичної особи - підприємця [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04.01.2018 вона звернулась в клініку «Студія АРТ стоматологія» за адресою: [ADDRESS] для надання їй медичної допомоги. Відповідачем -1 [PERSON] був рекомендований і пізніше призначений для її подальшого лікування хірург [PERSON] (відповідач-2). Вказала, що в результаті невчасних дій хірурга [PERSON] і недотримання нормативів, що визначають якість лікування, правил професійних вимог, вона, протягом 3 років страждає фізично і морально, хоча за послуги вона сплатила 3435 дол.США. та 122602грн. Вказала, що хірургом [PERSON] були допущені порушення: перед початком операції, при введенні їй анестезії зламалась голка, але незважаючи на це, лікар продовжив роботу, навіть не намагаючись встановити, де залишилась частина зламаної голки; хірург [PERSON] не до кінця виконав діагностичний захід, не виконав лікувальну підготовку (видалення запального процесу в яснах), що призвело до великих проблем її здоров`я. Вказала, що поява в неї ішемії м`яких тканин зумовлена порушенням лікаря техніки анестезії. Також, 29.01.2018, під час операції, на половині роботи доктора [PERSON] закінчилась дія введеної їй анестезії і на її прохання вколоти ще знеболювальне відповів відмовою та на протязі близько 40 хв. вкручував імпланти вживу. Посилалась на те, що з моменту операції біль не припинялася, вона пила сильне знеболювальне до 04.02.2018, коли її ясна почали біліти (відмирати). Незважаючи на це, лікар запевнив її, що все йде по плану, а 07.02.2018 зробив їй щ одну операцію, зрізавши побілілі ясна і при цьому оголивши шийки імплантів. 09.02.2018 вона подзвонила до лікаря, повідомила, що відчуває нестерпний біль, однак в прийомі їй було відмовлено. 11.04.2018 лікар поставив їй тимчасову конструкцію, яка 12.07.2018 зламалась в його руках на 2 частини, однак лікар поставив їх назад, при цьому відрізавши одну одиницю від конструкції. Проте, вона заплатила 300 дол. США та 1572 грн. за цілу структуру за договірними відносинами. Вказала, що неодноразово, 14.02.2018, 20.03.2018, 11.07.2018 вона зверталась до директора клініки [PERSON] з проханням розібратись у ситуації, перевірити обсяг і правильність вжитих заходів доктором [PERSON] і зобов`язати лікаря усунути недоліки наданих послуг. [PERSON] пообіцяла їй допомогти, але виправлення ситуації не відбулося. 01.11.2018 лікар [PERSON] зняв їй тимчасову конструкцію, зробив зліпки. 03.12.2018 лікар цементував їй постійну конструкцію, але на тимчасовому цементі, щоб він міг легко її зняти і зробити необхідні маніпуляції в разі ускладнень. Вказала, що дії [PERSON] не були задокументовані добросовісно, етапний та заключний епікриз були записані дуже коротко з неповним описом і некваліфікованими призначеннями. Сертифікат якості імплантів наданий своєчасно не був. Вже 25.07.2020 міст розцементувався. 27.07.2020 вона звернулась до клініки, щоб записатись до лікаря [PERSON] ,для того, щоб він завершив свою роботу, однак їй повідомили, що він в клініці більше не працює. 14.08.2020 вона подала письмову скаргу керівнику клініки [PERSON] на неякісні стоматологічні послуги доктора [PERSON] з обґрунтуванням невдоволення і чітким твердженням вимог, однак 31.08.2020 вона отримала відповідь, в якій [PERSON] відмовила їй у задоволенні її вимог, посилалась на те, що вона та ФОП [PERSON] перебували у договірних відносинах щодо оренди нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що 05.08.2020 вона звернулась до стоматологічного центру «SILK» за адресою: м.Харків, вул. Культури 26. Лікар цієї клініки [PERSON] запропонував їй оптимальне лікування: витягти два імпланти, встановити два інших, зробити клаптикову операцію з подальшим лікуванням і вивів попередню калькуляцію суми лікування в розмірі 157\~030 грн., які і просить стягнути з відповідача 1. Вказала, що перебуває в скрутному становищі, так як має заборгованість за попередню операцію, а тому не може почати лікування. Також зазначила, що їй завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих фізичних та емоційних стражданнях, пов`язаних з невиконанням договору про надання медичних послуг. Моральні страждання збільшувались тоді, коли їй доводилось неодноразово приходити в клініку та просити завершити незакінчену роботу. Крім того, їй довелось зазнати великих незручностей, оскільки слід було готувати їжу однорідної пюреподібної текстури ,конструкція на її зубах не зафіксована. 04.01.2022 від представника відповідача [PERSON] адвоката Павлова В.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідач просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач стверджує, що звернулась до клініки «АРТ-Стоматологія» за наданням медичної допомоги у формі стоматологічних послуг, проте жодних реєстраційних даних такої юридичної особи не зазначає, помилково вказуючи відповідачами фізичних осіб. Доказів існування клініки «АРТ-Стоматологія» та юридичного зв`язку між нею та відповідачами не надано. Вказав, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження зв`язку між ФОП [PERSON] та клініки «АРТ-Стоматологія», до якої вона зверталась, а відповідач [PERSON] ніколи не перебував із такою юридичною особою в трудових відносинах. Також, невідомо, в чому полягають «невчасні дії» відповідача 2 та недотримання яких саме нормативів лікування та правил професійних вимог ним не було дотримано, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок із шкодою, яка нібито була спричинена позивачці. Твердження про неякісне лікування, в тому числі без застосування анестезії, зламаної голки під час введення знеболювального та інше, не обґрунтовані жодним чином та не відповідають дійсності. Позивачка вказує, що такі обставини відбулись в 2018 році, проте вона жодним чином не намагалась запобігти негативним для себе наслідкам, не зверталась з відповідними вимогами до відповідачів, інших лікарів та при цьому вирішила, що потребує захисту своїх прав через тривалий час-позовна заява подана до суду лише у березні 2021. Отже, сумнівним є посилання позивачки про фізичні страждання, які завдані їй в тому числі уламком голки та іншими проявами неякісного лікування, які можна терпіти та не намагатися їх припинити протягом кількох років. Крім того, вказує, що [PERSON] не надає доказів проходження будь-якого медичного обстеження або лікування протягом 2018-2021 років, що могли б підтвердити вищевказані обставини. При цьому позивач сама визнає, що під час лікування в клініці «АРТ-Стоматологія» відвідувала інших лікарів стоматологів, які нібито радили інші методи лікування, але користуватися «неякісними» послугами не припиняла. Крім того, до позовної заяви надані квитанції, що видані ФОП [PERSON] , та клінікою « [INFO] », проте, жодного документу на підтвердження вчинення в тому числі усного правочину з ФОП [PERSON] матеріали справи не містять. Водночас відсутній і будь-який договір по наданню послуг з позивачкою та [PERSON] у письмовій формі. За таких обставин, вважає, що ФОП [PERSON] не має зобов`язань перед позивачем, а відтак і не може нести відповідальність за нібито неналежну якість послуг, грошові кошти за які сплачувались позивачкою іншим особам. Посилання позивачки на наявність кримінального провадження, що порушене за її заявою, не доводить жодної з обставин, на які вона посилається в своїй заяві. 21.01.2022 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій вона посилалась на те, що вона не стверджує і не наполягає щодо існування юридичної особи клініка «АРТ-Стоматологія». На її думку «Клініка студія» зареєстрована за ФОП [PERSON] та існує під назвою « [INFO] », про що свідчить візитна картка ФОП [PERSON] , а також цьому свідчать бланки фінансових чеків, які надавала ФОП [PERSON] під час оплати нею стоматологічних послуг. Вказала, що на момент лікування їй не було відомо, які юридичні зв`язки існували між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , чи був ФОП [PERSON] найманою особою ФОП [PERSON] чи окремим суб`єктом підприємницької діяльності. Вказала,що відношення ФОП [PERSON] до її лікування вважає доведеним згідно медичної картки, яку власноруч лікар вів під час надання послуг і яка має перебувати у ФОП [PERSON] в клініці « [INFO] ». Щодо строку звернення до суду, то 3 роки їй знадобилось, щоб визначити осіб, причетних до лікування, їх місцезнаходження, правовий статус, визначити підпорядкованість судового провадження, досудові врегулювання спору, аудіо записи, які відповідачі залишили без уваги. Вказала, що весь цей час зазнає фізичних і моральних страждань, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Зазначила, що представником відповідача -2 ФОП [PERSON] не приведено жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували предмет спору між нею та відповідачем-2 та свідчили б про те, що відповідач-2 зробив все, щоб посприяти процесу та надати усі документи, які б свідчили про його невинність. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 цивільну справу направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова. За апеляційною скаргою позивача дана справа направлена до суду апеляційної інстанції. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.07.2021 в задоволенні клопотань [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та про призначення по справі судово- медичної експертизи відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 13.07.2021 ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 06.05.2021 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Київського районного суду м.Харкова. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.11.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.01.2022 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримала, надала пояснення по суті позовних вимог, просила їх задовольнити в повному обсязі. Також, повідомила на запитання суду, що за її заявою відносно відповідачів проводиться досудове розслідування та призначена судово-медична експертиза у кримінальній справі, результатів експертизи ще немає. Відповідач -1 ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач -2 ФОП [PERSON] та його представник адвокат Павлов В.І. в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані відзиви, приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність нез*явившихся осбі, враховуючи строки розгляду справи та позицію позивача з даного питання. Згідно медичної карти стоматологічного хворого [PERSON] , вбачається, що [PERSON] 04.01.2018 звернулась до ФОП [PERSON] та їй був поставлений діагноз: парадонтит 2 ступеню 44-33, тотальний дефект коронок 44-3Г. План лікування: 29.01.2018-імплантація та видалення зубів на нижній щелепі; 19.02.2018-фіксація тимчасової конструкції на імпланти на нижній щелепі;01.05.2018-виготовлення постійної конструкції на нижню щелепу. Також, з медичної карти п.16 (щоденних лікаря) вбачається насупна інформація: 31.01.2018-на огляд не з`явилась, 05.02.2018-виявлено розходження швів в області імпл. 42, лікування-повторне накладення швів, 12.02.2018-отримання відтисків для виготовлення тимчасової робити на нижній щелепі з опорою на імпланти, 19.02.2018-відмовилась від фіксації тимчасової роботи після консультації в іншого стоматолога, 28.03.2018-фіксація формувальників ясен, 03.12.2018- фіксація МК мостовидного протеза з опорою на імпланти 44,43,42,32,33,36 на цемент «Cem implant», 14.05.2020- скарги на рухливість МК мост. протеза на нижній щелепі з опорою на імпланти. Відповідно до товарних чеків ФОП [PERSON] клініка «АРТ Стоматологія» від 29.01.2018 зазначено, що [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 112\~030 грн., 15.01.2018-735 дол. США, 11.04.2018-300 дол.США та 1572,00 грн., 28.03.2018-9000 грн., 03.12.2018-2400 дол. США. Відповідно до листа ФОП [PERSON] , б/н від 27.08.2020, наданого на скаргу [PERSON] зазначено, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем з 07.06.200 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії №В00965551, номер запису про включення відомостей про ФОП до ЄДР №24800170000042642. Здійснює наступні види підприємницької діяльності: надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, стоматологічна практика. Стоматологічна практика здійснюється нею відповідно до ліцензії МОЗ України №АГ602477 від 04.07.2011. Свою підприємницьку діяльність вона здійснює за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 01.10.2017 між нею, ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 19 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . За наданими даними позивачем, за попередньою калькуляцією стоматологічного центру «SILK» за адресою: [ADDRESS] [PERSON] запропоновано оптимальне лікування: видалення 2 імплантів, встановлення двох інших, клаптикова операція з подальшим лікуванням. Сума лікування становить 157\~030 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 22.06.2021 до Харківського апеляційного суду було подано клопотання про призначення судово медичної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено у зв`язку з її передчасністю. Після цього, 22.09.2021 [PERSON] звернулась вже до Київського районного суду м.Харкова з аналогічним клопотанням про призначення судово медичної експертизи, проте, з власноруч написаної заяви [PERSON] від 13.01.2022 та 06.02.2023 вбачається, що остання клопотання про призначення експертизи не підтримує, інших клопотань не має. Не було заявлено і про клопотання про призначення експертизи в судовому засіданні, яке відбувалося за участі позивача. Суд роз`яснює, що відповідно до частини першої\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~102\~ ЦПК\~України висновок\~експерта -\~це докладний\~опис проведених\~експертом досліджень,\~зроблені у\~результаті них\~висновки та\~обґрунтовані відповіді\~на питання,\~поставлені експертові,\~складений у\~порядку,\~визначеному законодавством. Предметом\~висновку експерта\~може бути\~дослідження обставин,\~які входять\~до предмета\~доказування та\~встановлення яких\~потребує наявних\~у експерта\~спеціальних знань.\~Предметом висновку\~експерта не\~можуть бути\~питання права. Висновок\~експерта може\~бути підготовлений\~на замовлення\~учасника справи\~або на\~підставі ухвали\~суду про\~призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Відповідно до\~ст.\~103\~ЦПК суд призначає\~експертизу у\~справі за\~сукупності таких\~умов: 1)\~для з`ясування\~обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~необхідні спеціальні\~знання у\~сфері іншій,\~ніж право,\~без яких\~встановити відповідні\~обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Вимогами ст.\~105\~ЦПК України\~визначено,\~що призначення\~експертизи судом\~є обов`язковим\~у разі\~заявлення клопотання\~про призначення\~експертизи обома\~сторонами.\~Призначення експертизи\~судом є\~обов`язковим також\~за клопотанням\~хоча б\~однієї із\~сторін,\~якщо у\~справі необхідно\~встановити: 1)\~характер і\~ступінь ушкодження\~здоров`я; 2)\~психічний стан\~особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Статтею 106\~ЦПК України\~визначено проведення\~експертизи на\~замовлення учасників\~справи та вказано, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Під час розгляду справи позивач подавала до суду клопотання про призначення судово-медичної експертизи, однак в подальшому від її проведення відмовилась та в судовому засіданні не заявляла клопотань про призначення судом судово-медичних експертизи на підтвердження своїх позовних вимог, подавши до суду письмові заяви про відмову від проведення експертиз в даній цивільній справі. Також, зазначала, що в кримінальній справі проводиться судово-медична експертиза, однак результатів ще немає. Згідно матеріалів справи, у вересні 2020 року [PERSON] звернулась зі скаргою стосовно якості надання їй стоматологічних послуг клінікою студією «Арт-Стоматологія» до Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, однак отримала відповідь, що вони не мають повноважень щодо проведення будь яких перевірок, у тому числі перевірок якості медичних послуг, з огляду на те, що лікар, який надавав медичну стоматологічну послугу є фізичною особою -підприємцем. З питань оцінки діяльності клініки студії «Арт Стоматологія» запропоновано звернутись до Управління ліцензування та контролю якості надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України. Стосовно захисту прав, як споживача медичних послуг запропоновано звернутись до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Харківській області. 22.07.2021 позивач [PERSON] звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст. 140 КК України \~до ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області. За поясненнями позивача в судовому засіданні проводиться досудове розслідування по даній кримінальній справі, призначена судово-медична експертиза, результатів експертизи та розгляду кримінальної справи немає. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений\~статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до ч.3\~ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідно до ст.6 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров"я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я. Відповідно до ст.8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров"я» у разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Як встановлено матеріалами справи, в січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до клініки «Арт-Стоматологія», розташованої за адресою: м.Харків вул. Ярослава Мудрого 24 для надання медичної допомоги. Згідно медичної карти стоматологічного хворого [PERSON] , вбачається, що [PERSON] був поставлений діагноз: парадонтит 2 ступеню 44-33, тотальний дефект коронок 44-3Г. План лікування: 29.01.2018-імплантація та видалення зубів на нижній щелепі; 19.02.2018-фіксація тимчасової конструкції на імпланти на нижній щелепі;01.05.2018-виготовлення постійної конструкції на нижню щелепу. Матеріали справи місять копії товарних чеків, з яких вбачається, що ФОП [PERSON] клініка «АРТ Стоматологія» позивачем [PERSON] сплачено 29.01.2018 -112\~030 грн., 15.01.2018-735 дол. США, 11.04.2018-300 дол.США та 1572,00 грн., 28.03.2018-9000 грн., 03.12.2018-2400 дол. США. Відповідно до\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 49 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Згідно з пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. В результаті звернення [PERSON] до клініки «Арт- стоматологія» за наданням медичної допомоги між сторонами виникли договірні правовідносини. Правове регулювання договірних правовідносин здійснюється за нормами глави 63 книги\~п`ятої ЦК України\~та\~Закону України «Про захист прав споживачів». Стаття 901 Цивільного кодексу України\~передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статі 906 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 4, 10\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. Виробник (виконавець) зобов`язаний інформувати споживача про можливий ризик і про безпечне використання продукції за допомогою прийнятих загальновідомих у міжнародній практиці позначень, якщо відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, не встановлено інші способи інформування споживачів про певні види ризику чи продукції (ч. 7\~ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до частини 2\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пунктом 1 частини 2\~статті 22 Цивільного кодексу України\~визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, у разі надання медичної послуги, яка містить істотні недоліки, пацієнт як споживач має право на розірвання такого договору, а також на відшкодування завданих йому збитків. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом вбачається, що акту про надані стоматологічні послуги, згідно з яким клініка « [INFO] » підтвердила надання таких неналежних стоматологічних послуг, про які вказує [PERSON] матеріали справи не містять, тобто жодних відомостей про те, чи надано [PERSON] стоматологічні послуги, і що вони були неналежної якості, не відповідали вимогам медичних стандартів чи надані особою без відповідної кваліфікації, як і відомостей про те, що здоров`я позивача внаслідок цього погіршилось матеріали справи не містять. Звертаючись з позовом, [PERSON] зазначила, що некваліфіковані лікарські стоматологічні послуги з лікування зубів призвели до значного погіршення її здоров`я, разом з тим, даних про погіршення стану здоров`я внаслідок надання позивачу стоматологічних послуг, матеріали справи не містять. І посилання позивача лише на попередню калькуляцію стоматологічного центру « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , де їй було запропоновано оптимальне лікування: видалення 2 імплантів, встановлення двох інших, клаптикова операція з подальшим лікуванням (сума лікування 157\~030 грн.), не свідчить про те, що це лікування є виправленням можливих помилок під час попереднього лікування в «Арт-Стоматологія». Отже за наявними в матеріалах справи письмовими доказами не встановлено негативних наслідків у вигляді погіршення стану здоров`я позивачки, що виникли саме у зв`язку з діями лікаря при наданні стоматологічних послуг пацієнтові, що є відповідачами по справі. До того ж, позивач, реалізуючи на власний розсуд свої права, визначені\~статтею 43 ЦПК України\~щодо подання доказів, заяв та клопотань тощо, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі медицини, з приводу обґрунтування своєї позиції, шляхом призначення експертизи, яке передбачено правилами\~статті 105\~ЦПК України не скористалась. Судом вбачається, що позивач [PERSON] 22.06.2021 зверталась до Харківського апеляційного суду з клопотанням про призначення судово медичної експертизи, проте, ухвалою суду від 13.07.2021 у задоволенні клопотання було відмовлено у зв`язку з передчасністю. Також, 22.09.2021 [PERSON] звернулась з аналогічним клопотанням про призначення судово медичної експертизи до Київського районного суду м.Харкова, проте, своєю заявою від 13.01.2022 повідомила, що клопотання про призначення експертизи від 22.09.2021 не підтримує. Також, в своїй заяві від 06.02.2023 [PERSON] зазначила, що будь-яких клопотань не має. Суд роз`яснює, що у відповідності до частини першої\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані докази у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог і підстав, суд вважає, позивач на порушення вимог\~ст.81 ЦПК України, не надала суду достатньо допустимих та належних доказів того, що послуги, надані їй у клініці « [INFO] » були неякісними, що саме внаслідок неякісних медичних послуг лікаря - відповідача по справі у неї спричинена необхідність подальшого лікування, з приводу яких вона проходила лікування в клініці « [INFO] ». За змістом\~статті 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та\~81 ЦПК України. Суд вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами те, що саме діями відповідачів їй завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та їх вини в заподіянні моральної шкоди; не зазначила, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своєї позиції, зокрема не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано доказів, що лікування призвело до погіршення її стану здоров`я, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та настанням негативних наслідків, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Так, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим, у відповідності до\~статті 141 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] про захист прав споживачів та відшкодування шкоди задоволенню не підлягає за передчасністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed