Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів стягуваних на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття сина, посилаючись на зміни в майновому стані, неможливість сплачувати аліменти в присудженому розмірі. Ухвалою судді від 26.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 06.01.2023 року відповідачка подала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, вказавши на те, що майновий стан позивача не зазнав змін. Ухвалою суду від 18.01.2023 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача адвокат Павчук С.І., який діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримав, пояснив, що за судовим наказом від 30.08.2022 року позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження, який проживає разом з матір`ю, в розмірі 1/4 частини заробітку але не більш ніж 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2022 року і до повноліття сина. Проте, після введення на території України воєнного стану матеріальний стан позивача змінився, постійної роботи він не має. До того ж, після розлучення з дружиною позивач проживає разом з батьками, які є особами з інвалідністю, та потребують від нього матеріальної допомоги. Всі ці обставини в сукупності ставлять його в скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим він, не відмовляючись сплачувати аліменти на утримання сина, просить лише зменшити їх розмір до 1/6 частини його заробітку. Просив задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явився, будучі повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов не визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши відзив та наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлювано, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судовим наказом від 30.08.2022 року, який набрав законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Відповідно до довідки Заставнівського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного МУМЮ (м. Івано-Франківськ) від 14.09.2022 року, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , розраховані виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості в сумі 12093,00 грн та становлять 3902,00 грн щомісячно (а.с.13). Згідно копій квитанцій, 19.09.2022, 15.10.2022 та 19.11.2022 року [PERSON] сплачено аліменти в розмірі 3902,00 грн, 3024,00 грн, 3025,00 грн (а.с.14). Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом (ч.1 ст.192 СК України). Таким чином, зміст ст.ст.181, 192 СК України вказує на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Водночас, вказані обставини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на погіршення майнового стану, пов`язаного з відсутністю постійної роботи, наявністю на утриманні непрацездатних батьків. Так, [PERSON] є працездатною особою молодого віку, проте не працює. За даними з Державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в 2-3 кварталі 2022 року [PERSON] доходу не мав (а.с.19); на обліку в Заставнівській районній філії Чернівецького обласного центру зайнятості як безробітний в пошуках роботи не перебував та не перебуває (а.с.20). Докази щодо зміни у [PERSON] сімейного стану, наявності інших, окрім неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , утриманців суду не надані. Так само суду не надані будь-які докази щодо зміни стану здоров`я [PERSON] , що впливає на змогу сплачувати аліменти у присудженому розмірі. Дійсно батьки [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] є особами з інвалідністю (а.с.16, 17), проте докази того, що вони перебувають на утриманні [PERSON] чи потребують з його боку матеріальної допомоги, відсутні. В будь-якому разі, надання непрацездатним батькам матеріальної допомоги не може відбуватись за рахунок зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Інші докази на підтвердження зміни матеріального стану позивача в бік погіршення суду не надані. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, а також те, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів не є завищеним, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити. Враховуючи відмову у позові, судові витрати, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача не стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed