Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Адвокат Ігнатов Є.Є., який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернувся в суд із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON] , [INFO] на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Богородчанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявники перебувають у фактичних шлюбних відносинах з 29 серпня 2015 року. [INFO] заявниця [PERSON] у пологовому будинку м. Сімферополь, народила сина [PERSON] . У зв`язку з тим, що медичні документи про народження дитини отримані на території АР Крим є недійсними, а довідка про народження дитини, яка була б видана компетентною установою України відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України в позасудовому порядку. Крім того заявники не мають можливості вивезти дитину на не окуповану територію України для оформлення закордонного паспорту для реалізації її законних прав. У зв`язку з чим просить заяву задовольнити. Представник заявників адвокат Ігнатов Є.Є. в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності заявників, вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи - Богородчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилася, у поданому клопотанні просить проводити розгляд справи у відсутності представника. Щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Зважаючи на подані всіма учасниками справи клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2015 року на тимчасово окупованій території України. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У копії виписного епікризу про народження від 08 листопада 2022 року вказано, що [PERSON] [INFO] о 17 годині 46 хвилин народила дитину - хлопчика. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданої на тимчасово окупованій території України, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закону) в редакції Закону №2217-ІХ від 21.04.2022 року, який набув чинності 07.05.2022 року - будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Як встановлено з матеріалів справи, паспорт громадянина України виданий заявниці на прізвище « [PERSON] ». Факт реєстрації шлюбу з видачею відповідного свідоцтва на тимчасово окупованій території України є недійсним, та не створює правових наслідків, а тому заявниця [PERSON] вважається такою, що прізвище на « [PERSON] » не змінювала. Суд враховує, що відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року і на їх території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявників можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому законом порядку. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини. Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно з абзацом 1 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як встановлено з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження заявникам необхідне для реєстрації народження дитини. Оскільки заявники позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку, встановлення такого факту прав та інтересів інших осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, тому суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити. На підставі наведеного, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved