Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

01 листопада 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якому позивачка просила розірвати укладений між ними шлюб. 08.11.2022 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків. 22.11.2022 позивачем виконано вимоги цієї ухвали. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що у 2002 році між нею з відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. З початку 2022 року сторони проживають окремо, перестали вести спільний бюджет. Позивач примиритися не згоден. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач просить розглядати справу без її участі, задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився з невідомих суду причин, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, до суду надіслав заяву, у якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Зважаючи на зазначене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 27 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] , Відділом реєстрації стану актів громадянського стану зареєстровано шлюб, актовий запис № 367. Сторони дітей не мають. Доказів наявності обставин, передбачених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Як зазначає позивач, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач примиритися не бажає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved