Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 158 875, 20 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000, 00 грн, судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що 27.11.2020 року у м. Житомирі по вул. В. Бердичівській поблизу будинку № 4/11 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі керованого позивачем автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] та керованого відповідачем автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якого транспортні засоби були пошкоджені. Після ДТП відповідач залишив місце пригоди. Постановами Корольовського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року та від 26.02.23021 року, залишеними без змін постановами Житомирського апеляційного суду від 08.04.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративні стягнення за ст. 124 КУпАП - штраф в розмірі 340 грн, за ст. 122-4 КУпАП - штраф в розмірі 255 КУпАП. Разом з тим, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07.04.2021 року, провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП було завдано тілесних ушкоджень пасажирам керованого позивачем автомобіля, серед іншого, і дружині позивача [PERSON] , яка на момент ДТП перебувала на восьмому місяці вагітності. Для визначення розміру майнової шкоди, завданої автомобілю позивача, останнім було забезпечено проведення експертного автотоварознавчого дослідження, про проведення якого було повідомлено відповідача. Згідно висновку дослідження встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, складає 218 939, 20 грн. 26 січня 2021 року позивач отримав страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 45 064, 00 грн. Після неодноразових та безрезультатних обіцянок у позасудовому порядку відшкодувати шкоду внаслідок ДТП позивач був змушений продати ушкоджений з вини відповідача автомобіль. Незважаючи на отримані відповідачем претензії, останній не виявив бажання вирішити спір в позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач зазначив, що з огляду на часткове відшкодування майнового збитку, завданого позивачу з вини відповідача, який був відшкодований страхувальником відповідача, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між матеріальним збитком, визначеним висновком експерта №16 від 07 лютого 2020 року та сумою страхового відшкодування: 218 939, 20 - 45 064, 00 грн - 15 000, 00 грн = 158 875, 20 грн. Крім цього, позивач оцінив розмір моральної шкоди в 50 000, 00 грн, що є необхідною для відновлення нормального морального стану останнього. Позивач заначив, що така сума складається із 31 000, 00 грн. часткового відшкодування моральної шкоди та 19 000, 00 грн. мінімально необхідних для курсу лікування його сім`ї в ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", який спеціалізується на лікуванні хвороб нервової системи, для 2 дорослих та 1 дитини на десять днів становить мінімум 19 000 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (т. 1, а.с. 58). Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, яким повідомив, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що жодними доказами не підтверджено факту завдання тілесних ушкоджень при ДТП пасажирам керованого позивачем автомобіля, потерпілих від ДТП немає, медичної допомоги ніхто не потребував, травмовані відсутні. Відповідач лише 11.02.2021 був повідомлений про огляд пошкодженого транспортного засобу, який призначений на 09.02.2021, однак дане повідомлення є неналежним та не свідчить про обізнаність. Розмір матеріального збитку, завдано автомобілю позивача при ДТП згідно висновку №19 експертного автотоварознавчого дослідження від 12.03.2021 року є значно завищеним, оскільки для транспортних засобів, яким більше 7 років, до якого відноситься автомобіль позивача, вартість нормо-години ремонтно-відновлювальних та малярних робіт встановлена на рівні 320,00 грн, коли експертом взято за основу вартість нормо-години ремонтно-відновлювальних та малярних робіт в розмірі 360,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, то позивач не має права вимагати відшкодування шкоди з відповідача в межах ліміту відповідальності в розмірі 130000,00 грн через те, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, позивач у поданій ним заяві погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 45064, 00 грн з вирахуванням франшизи, яку відповідач відшкодував добровільно. Не погодився відповідач і з твердженням позивача про те, що він вимушений був продати автомобіль після ДТП за 15000, 00 грн, оскільки на день продажу такий автомобіль був майже повністю відновлений та його середня ринкова вартість становила від 160000, 00 до 240000, 00 грн. Заперечив відповідач і посилання позивача про те, що [PERSON] відмовився від вирішення спору мирним шляхом, оскільки отримавши претензію, не бажаючи судового процесу, через представника запропонував вирішити спір мирним шляхом, зменшивши розмір відшкодування до 50000, 00 грн. Завищеними та недоведеними відповідач вважає і вимоги в частині відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2022 року у справі призначено судово-автотоварознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (т. 1, а.с. 210). Ухвалою суду від 26.09.2022 року, після отримання судом висновку за результатами призначеної судово-автотоварознавчої експертизи, провадження у справі поновлено (т. 2, а.с. 82). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 27.11.2020 року о 07:57 год. в м. Житомирі по вул. В. Бердичівська, поблизу будинку №4/11, відповідач, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , вчинив виїзд на регульоване перехрестя на заборонений, жовтий, сигнал світлофора та не забезпечивши безпеку маневру - повороту ліворуч, опинився на смузі зустрічного руху, вчинив зіткнення з керованим позивачем транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 08.04.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (т. 1 а.с. 14-16). [PERSON] 27.11.2020 року, скоївши за вказаних вище обставин ДТП, залишив місце пригоди. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.02.2021 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 08.04.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн (т. 1 а.с. 17-19). Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07.04.2021 року, провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (т. 1 а.с. 20-23). Для визначення розміру майнової шкоди, завданої автомобілю позивача, останнім було забезпечено проведення експертного автотоварознавчого дослідження, про проведення якого було повідомлено відповідача (т. 1, а.с. 24-26). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №19 від 12.03.2021 року, проведеного судовим експертом Кудинським В.С., встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, складає 218 939, 20 грн (т. 1, а.с. 27-35). За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 3000, 00 грн (т. 1, а.с. 36). Претензією №08/08 від 02.08.2021 року представник позивача звертався до відповідача та просив до 10.10.2021 року перерахувати на рахунок позивача матеріальну шкоду, завдану ДТП, в розмірі 158939, 20 грн. (т. 1, а.с. 38-40). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ Страхова Група ТАС, що підтверджується полісом №АО/6847677. Ліміт відповідальності відповідача згідно вказаного страхового полісу складав 130000,00 грн (т. 1, а.с. 85). 26 січня 2021 року позивач отримав страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 45 064, 00 грн, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» (т. 1, а.с. 37) та відповіддю ПАТ «Страхова група «ТАС» №02576/0121 від 28.08.2021 року на адвокатський запит відповідача (т. 1, а.с. 69). Зі вказаного листа страхової компанії вбачається, що на підставі абз. 2 п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за результатами\~проведеного огляду\~пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що свідчить заява про страхове відшкодування [PERSON] від 15.01.2021 року, в якій позивач погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 45064, 00 грн з вирахуванням франшизи та не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 17.09.2021 року відповідачем на рахунок позивача добровільно перераховано 1500, 00 грн в якості франшизи по полісу №АО/6847677 (т. 1 а.с. 148) Відповідно до висновку №485 від 20.09.2022 року за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] станом на 12.03.2021 року складає 900948, 43 грн, ринкова вартість такого автомобіля на 31.07.2021 року складає 130535, 87 грн (т. 2, а.с. 52-72). 31.07.2021 року позивачем продано автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується договором купівлі-продажу №3242/2021/2712062. За домовленістю сторін договору ціна транспортного засобу складає 15000, 00 грн (т. 1, а.с. 11). Щодо відшкодування матеріальної шкоди. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом статей 9, 22, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-IV). У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-ІV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право тримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial