Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 2,0870 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722 та на земельну ділянку площею 0,2162 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та заява від [PERSON] про прийняття спадщини надійшли 31.08.2022 року, тобто вже після спливу десятимісячного строку. В судове засідання позивача [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. З ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 2,0870 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722; - земельна ділянка площею 0,2162 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.07.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 69887121 від 31.08.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] ; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1983 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00037813337 від 13.12.2022 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00037813400 від 13.12.2022 року згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.12.2022 року за № 1384, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на корить позивача по справі [PERSON] та згідно письмових пояснень наданих суду, зазначила, що зі спадкодавцем на час смерті хоча і була зареєстрована, але не проживала і тому спадщину не прийняла. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить - 1/3 частина земельної ділянки площею 2,0870 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - 1/3 частина земельної ділянки площею 0,2162 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 011901 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00722, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 69887986 від 31.08.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1983 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00037813337 від 13.12.2022 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00037813400 від 13.12.2022 року, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.12.2022 року за № 1384, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на корить позивача по справі [PERSON] . В свою чергу, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.05.2022 року за № 114, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved