Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. 13 грудня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвоката Бугаєнка О.В. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із невирішенням питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, які пов`язані із наданням правової допомоги та витрат по сплаті судового збору. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2022 року заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. У судове засідання призначене на 17.02.2023 року з`явився представник позивача [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , та відповідач [PERSON] . Представник позивача заперечував проти клопотання, вказав, що у відзиві не зазначено попередній орієнтований розрахунок судових витрат. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявним матеріалами. У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. 13 грудня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвоката Бугаєнка О.В. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із невирішенням питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, які пов`язані із наданням правової допомоги та витрат по сплаті судового збору. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат. За заявою представника відповідача судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, а саме: оплата за проведення будівельно-технічного експертного дослідження - 4500 грн. - оплата за проведення судової будівельно-технічної експертизи - 8000 грн. - оплата комісії за перерахунок коштів - 80 грн. - оплата за проїзд експерта до місця обстеження - 1000 грн. - оплата послуг КП «Бюро технічної інвентаризації одеської міської ради» за надання поверхового плану будинку [ADDRESS] - 681 грн. - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було заявлено наступне: "З метою доведення відсутності вини мною замовлено проведення будівельно-технічного експертного дослідження, висновок якого буде наданий суду додатково." Також надано копію розрахункової квитанції № 1-18/12 з зазначенням сплаченої суми за експертне дослідження. Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд враховує усталену практику Верховного Суду України щодо незастосування "надмірного формалізму" в оцінці оформлення відповідних заяв сторонами з метою дотримання процесуальних норм. Таким чином, суд встановлює, що відповідачем виконано вимогу процесуального законодавства стосовно попереднього визначення суми судових витрат, який в подальшому було розширено. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. На підтвердження сум судових витрат відповідачем надано: - розрахункова квитанція № 1-18/22 від 18.12.2020 р. - квитанція № 3 від 16.03.2022 р. - квитанція № З/КЗ від 16.03.2022 р. - квитанція 0.0,2434785471 від 26.01.2022 р. - замовлення № 522940.36.21 від 26.03.21 р. - квитанція № 6678905 від 06.05.2021 р. - угода про надання правничої допомоги - квитанція до прибуткового ордеру № 18 від 18Л 2.2020 р. - квитанція до прибуткового ордеру № 04 від 16.01.2021 р. Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи Висновоку будівельно -технічного експертного дослідження № 26/2020 від 15 січня 2021 року. Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року вказану заяву задоволено та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. 04 травня 2022 року судовим експертом Чорна Ю.П. направлено на адресу суду Висновок експерта № 01/2022 від 03.05.2022 року. Оплата відповідачем експертного дослідження підверджується Розрахунковою квитанцією № 1-18/12. Оплата відповідачем експертизи підверджується Розрахунковою квитанцією № 3 від 16.03.2022 року. Судом встановлено, що 06 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме копію поверхового плану та відомості внутрішніх обмірів третього поверху будинку [ADDRESS] . Оплата послуг КП «Бюро технічної інвентаризації одеської міської ради» за надання поверхового плану будинку [ADDRESS] підтверджується квитанцією № 6678905 від 06.05.2021 р. на суму 681,00 грн. Оплата відповідачем коштів за проїзд експерта до місця обстеження підтверджується квитанцією 0.0,2434785471 від 26.01.2022 р. Щодо розміру заявленої суми коштів, як компенсації за понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст. 137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. ч. 2, 3 ст.30 вищевказаного Закону). Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. З поданих до суду документів вбачається, що представництво позивача в цій справі здійснювалось адвокатом Бугаєнко О.В. на підставі Угоди № 38 про надання правової допомоги. Суд, дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення, приходить до висновку про задоволення заяви. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, суд вбачає задовольнити заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Outcome: approved