Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

02.11.2022 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає до виконання. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 24.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса зареєстрований в реєстрі за №4542. Вказаним виконавчим написом з позивачки звернуто стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», яка є правонаступником ПАТ «Платинум Банк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «АЛАНД» на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року, заборгованість за кредитним договором №3075/2378DCLRKZPT від 03.09.2014 року, строк платежу якого настав за період з 03.12.2017 по 29.11.2019 склала 11\~248,82 грн (одинадцять тисяч двісті сорок вісім гривень 82 копійки). 03.03.2020 приватним виконавцем Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження №61447434 та 15.07.2020 винесено дві постанови про звернення стягнення із заробітної плати та пенсії позивачки в розмірі 20% з кожної виплати окремо. 09.03.2021 позивачка звернулась із позовом до Решетилівського районного суду Полтавської області. Рішенням суду від 27.07.2021 позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю, виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. 13.10.2021 відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження стягнення по ВП №6144734 від 03.03.2020 закінчено. Грошові кошти стягнуті з позивачки по даному виконавчому провадженню на підставі виконавчого напису нотаріуса від 24.12.2019 №4542 перераховані відповідачеві в повному обсязі. 28.10.2021 позивачка звернулась до приватного виконавця Гречин Н.В. із заявою про надання доказів перерахунку грошових коштів по ВП №6144734 від 03.03.2020 та 20.12.2021 приватним виконавцем було надано листа із підтвердженням факту перерахунку коштів із [PERSON] на користь ТОВ «ФК» «АЛАНД» у період із 02.09.2020 по 01.03.2021 на загальну суму 11553,80 грн. З огляду на зазначене, позивачка просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на її користь грошову суму у розмірі 13 972,60 грн, що складається із суми основного боргу - 11\~553,80 грн, 3% річних - 348,49 грн та інфляційних збитків у розмірі 2 070,30 грн. Понесені позивачем витрати у зв`язку із розглядом справи просить покласти на відповідача. За результатами\~автоматизованого розподілу\~справ між\~суддями,\~02.11.2022\~справу передано\~на розгляд\~головуючому судді\~Романенко О.О. Ухвалою суду від 12.09.2022 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У судове засідання позивачка не з`явилася, 09.01.2023 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 50). Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час,\~дату і\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~28.11.2022 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками (а.с.47), отримав повістки про виклик в судові засідання призначені на 17.01.2023 та 13.02.2023, що підтверджується розписками про отримання рекомендованого поштового повідомлення (а.с. 48, 61). Правом на подання відзиву не скористався, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань до суду не надав. Заперечень проти зазначених у позовній заяві обставин не висловив. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду позивачки, на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.02.2023 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис № 4542 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3075/2378DCLRKZPT від 03.09.2014 з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» у розмірі 11548,82 грн (а.с. 5). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. 03.03.2020 відкрите виконавче провадження № 61447434 з примусового виконання виконавчого напису № 4542, виданого 24.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» у розмірі 11548,82 грн (а.с. 6-7). Також, відповідно до постанов приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в межах виконавчого провадження № 61447434, 15.07.2020 звернуте стягнення на заробітну плату та пенсію [PERSON] (а.с. 8-11). Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №546/212/21 виконавчий напис нотаріуса № 4542 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3075/2378DCLRKZPT від 03.09.2014 з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» визнано таким, що не підлягає виконанню, що підтверджується копією даного рішення. Рішення набрало законної сили 27.08.2021 (а.с. 39-41). Відповідно до постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в межах виконавчого провадження № 61447434, 13.10.2021 закінчено виконання стягнення за виконавчим написом нотаріуса №4542 на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.07.2021 (а.с. 15-16). Згідно відповіді приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 20.12.2021 на запит [PERSON] від 28.10.2021, вбачається, що під час примусового виконання виконавчого провадження №61447434 на користь ТОВ «ФК«АЛАНД» згідно платіжних доручень перераховано заборгованість в сумі 11553, 80 грн (а.с.17-18). Також, згідно інформації наданої приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 19.01.2023 за №202 на запит Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.01.2023 щодо уточнення розбіжностей у сумі стягнутої заборгованості, судом встановлено, що кошти, які надійшли на депозитний рахунок приватного виконавця в межах виконавчого провадження №61447434 розподілені у відповідності до вимог ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» складають: 11533,80 грн в рахунок погашення заборгованості на користь стягувача, 1153,38 - основна винагорода приватного виконавця, 460,60 грн - витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 62,64). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 Цивільного процесуального кодексу України). Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення приватним виконавцем за виконавчим написом нотаріуса грошових коштів, які були утримані приватним виконавцем з доходів позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного судовому порядку таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів справи вбачається, що\~рішенням Решетилівського районного суду від 27.07.2021, яке набрало законної сили 27.08.2021, виконавчий напис № 4542, виданий 24.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» у розмірі 11548,82 грн визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 39-41). Встановлені судом обставини, наведені вище не потребують доказування в силу приписів частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави (глави 83 ЦК України) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Верховний Суд за результатами аналізу положень статті 1212 ЦК України дійшов до висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Наведені вище висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі № 910/1531/18, від 29.05.2019 р. у справі № 757/42443/15-ц, від 28.01.2020 р. у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 р. у справах № 201/6498/20, № 206/2212/18. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис № 4542 від 24 грудня 2019 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивачки внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Позивачка просила суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на її користь грошову суму у розмірі 13 972,60 грн, що складається із суми основного боргу - 11\~553,80 грн, 3% річних - 348,49 грн та інфляційних збитків у розмірі 2 070,30 грн. Судом встановлено, що кошти, які надійшли на депозитний рахунок приватного виконавця в межах виконавчого провадження №61447434 складають: 11533,80 грн, що підтверджується інформацією, наданою приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 19.01.2023 за №202 на запит Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.01.2023 щодо уточнення розбіжностей у сумі стягнутої заборгованості, які містяться у наданих позивачкою суду документах (а.с. 62,64). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» на користь [PERSON] суму основного боргу за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає до виконання у розмірі 11 533,80 грн. У позовній заяві позивачка додатково просить стягнути із відповідача на свою користь 3% річних за період з 21.08.2021 по 22.08.2022 та інфляційні втрати за період з вересня 2021 по травень 2022. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що ст. 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених речей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Слід зазначити, що у п.54 постанови від 04 червня 2019 року справа №916/190/18 (Провадження № 12-302гс18) Велика Палата Верховного Суду, вказує на те, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Судом проведено перерахунок розміру 3% річних та інфляційних витрат (у межах позовних вимог щодо кінцевого строку їх нарахування, зазначеного у розрахунку в позовній заяві) у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо кожного щомісячного зобов`язання, оскільки заявлений до стягнення розмір позивачкою здійснено невірно. Три проценти річних розраховуються за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Відповідно да даної формули: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] три проценти річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; [Кількість днів] різниця між датою закінчення розрахунку та датою початку розрахунку; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Таким чином, загальна сума заборгованості 3% річних за період з 21.08.2021 по 22.08.2022 становить 346.96 грн (11533.80*3/100/365*133 + 11533.80*3/100/365*233 = 346.96). Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Розмір інфляційних збитків за період з 01.09.2021 - 31.05.2022 становить 2066.58 грн. [Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]:\~вер. 2021 = 101.2, жовт. 2021 = 100.9, лист. 2021 = 100.8, груд. 2021 = 100.6, січ. 2022 = 101.3, лют. 2022 = 101.6, бер. 2022 = 104.5, квіт. 2022 = 103.1, трав. 2022 = 102.7; [Сукупний\~індекс інфляції] =\~101.2:100 (вер. 2021) * 100.9:100 (жовт. 2021) * 100.8:100 (лист. 2021) * 100.6:100 (груд. 2021) * 101.3:100 (січ. 2022) * 101.6:100 (лют. 2022) * 104.5:100 (бер. 2022) * 103.1:100 (квіт. 2022) * 102.7:100 (трав. 2022) =\~1.17917631. [Інфляційне нарахування]\~= 11533.80 * 1.17917631 -11533.80 =\~2066.58 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведене, встановлені судом фактичні обставини та оцінивши наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає заявлені позивачкою вимоги обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, що не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК»\~«АЛАНД» на\~користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає до виконання у загальній сумі 13\~947,34 грн, яка складається із: -11533,80\~ сума основного боргу; -346,96 грн 3% річних; -2066,58 грн інфляційні збитки. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №1457-0639-1503-1360 від 23.09.2022 (а.с. 1). Згідно позовних вимог позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 13 972,60 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 13\~947,34 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 99,82 % (13\~947,34 х100: 13 972,60 = 99,82 %). Оскільки, вимоги позивачки задоволено на 99,82 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивачки в сумі 990, 61 грн (992,40 х 99,82% = 990, 61). На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~ 625, 1212\~ЦК України,

Outcome: partial