Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Деснянського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул.. Оноре де Бальзака, 64) про скасування арешту. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності є власником частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Також власником вказаної квартири в рівних частках є чоловік позивача - [PERSON] , який помер [INFO] та сини [PERSON] та [PERSON] . Право власності на вказану квартиру набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.08.2006 року. Маючи намір отримати спадок після померлого чоловіка, а також здійснення реєстрації права власності на житло, позивачу стало відомо про те, що на частину квартири [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на частини квартири [ADDRESS] , Деснянським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем на виконання судового наказу № 2н-732 від 25.06.2010, виданого Деснянським районним судом м. Києва, накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження. 21.06.2017 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ « Про виконавче провадження». Після смерті чоловіка в 2015 році, позивач звернулась до нотаріуса 15 Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В., яка відкрила спадкову справу № 867/2015. Згодом стало відомо про смерть нотаріуса. Після, Позивачем здійснено звернення до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ УЮ МЮ (м. Київ) щодо зняття арешту з майна, однак листом від 17.11.2021 за № Д/16 отримано відповідь із вказівкою щодо звернення до суду. Так, на виконання вищевикладеного, [PERSON] звернулася з позовною заявою про зняття арешту з майна до Деснянського районного суду м. Києва. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/711/22 від 08.06.2022, зобов`язано зняття арешту Деснянським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції(м. Київ) з частину квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження реєстраційний номер обтяження: 41678420 від 25.01.2014. Звернувшись до відповідача з приводу добровільного виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва, позивач дізналася про те, що відповідачем було прийнято постанову та накладено ще один арешт на майно за № 34260636 від 14.09.2012 (реєстраційний номер обтяження 12996934). Також, на підтвердження вищевикладеного, Деснянським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) надано письмову відмову від 28.11.2022 за № Д/16. Враховуючи все вищевикладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. від 22.12.2022 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 29.10.1994 громадянин [PERSON] уклав шлюб з позивачем по справі за актовим записом №1490. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номеру 41678420 виданого 25.01.2014 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської РДА квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Літківської сільської ради Броварського району. В позовній заяві позивачем зазначено, що після смерті чоловіка, остання з наміром отримати спадок звернулась до нотаріальної контори, де державного нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контори Демяносової В.Ф було відкрито спадкову справу №867/2015. Позивач, як спадкоємець [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з метою отримання спадку, однак після смерті нотаріуса, нею здійснено звернення до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ УЮ МЮ (м.Київ) щодо зняття арешту з майна, але листом від 17.11.2021 за № Д/16 отримано відповідь із вказівкою щодо звернення до суду. З відповіді Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ УМЮ (м. Київ) вбачається, що згідно даних АСПВ у відділі перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу № 2н-732 від 25.06.2010, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Унівесрал Банк» заборгованості в розмірі 25 539,91 грн. За вказаним виконавчим провадженням 21.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Також позивачу рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в процесі розгляду справи, арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2012 році. 21.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», однак арешт накладений на майно боржника не скасовано. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) будинку перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , а також перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності спадкове майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved