Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Звернувшись до суду з цим позовом, позивач зазначив, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно не здійснюють оплату за надані послуги, у зв`язку з чим станом на 01.12.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 18\~466, 87 грн., котра складається з: 15\~128,50 грн. суми основного боргу; 2\~940,41 грн. інфляційного збільшення; 397,96 грн. 3% річних. Тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та судові витрати у справі. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2022 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» ДМР задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР 15\~128,50 грн. суми основного боргу, 2\~940,41 грн. інфляційного збільшення та 397,96 грн. 3% річних за несвоєчасність оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення за період з липня 2018 року по вересень 2021 року, а всього 18\~466 грн. 87 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР судовий збір в розмірі 1051 грн. 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР судовий збір в розмірі 1051 грн. 00 коп. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2022 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2022 року за позовом КП «Дніпроводоканал» ДМР до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення скасовано, призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. 23.01.2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Ворона А.І., надійшов відзив на позовну заяву, в котрому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач [PERSON] з 22.10.1999 року не проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , та не користується послугами з водопостачання та водовідведення. Крім того, заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 15\~128,50 грн. розрахована за період з 01.07.2018 року по 30.09.2021 року, в той час як КП «Дніпроводоканал» ДМР звернулося до суду з позовом 08.12.2021 року, тобто, поза межами трьохрічного строку позовної давності. Тому, як зазначає представник відповідача, заборгованість може бути стягнута судом за період з 08.12.2018 року по 30.09.2021 року. Просив стягнути з позивача на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач [PERSON] , є співвласником квартири [ADDRESS] . Тому має сплачувати за надані послуги водопостачання, не дивлячись на те, що не проживає за вказаною адресою. Представник відповідача, адвокат Ворон А.І. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі\~ є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відкритий на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] та довідка про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому будинку приміщенні/будинку осіб (а.с. 8), згідно котрої уповноваженим власником є [PERSON] . Зазначене свідчить, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, за якими Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі, в свою чергу, мають оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Відповідачі свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконували, у зв`язку з чим за період з липня 2018 року по вересень 2021 року включно у відповідачів утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 18\~466, 87 грн., котра складається з: 15\~128,50 грн. суми основного боргу; 2\~940,41 грн. інфляційного збільшення; 397,96 грн. 3% річних. (а.с. 11). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 22 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання" також передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановленого, суд вважає, що відповідачі мають заборгованість за надані КП «Дніпроводоканал» ДМР послуги водопостачання та водовідведення і зобов`язані сплатити заборгованість. Водночас відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦУ України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахування заяви представника [PERSON] , адвоката Ворона А.І., про застосування строку позовної давності, приймаючи до уваги, що КП «Дніпроводоканал ДМР звернулося до суду з цим позовом 08.12.2021 року, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по сплаті за надання послуг водопостачання та водовідведення за період з 08.12.2018 року по 30.09.2021 року по 3 033 (три тисячі тридцять три) грн. 09 коп. з кожного - суми основного боргу; суму інфляційного збільшення за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року по 1 367 грн. 81 коп. з кожного; 3% річних за несвоєчасність оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року по 198 грн. 98 коп. з кожного, задовольнивши позовні вимоги частково. Слід зазначити, що суд критично ставиться до заперечень представника позивача проти позову в тій частині, що [PERSON] не проживає за адресою, де проводиться стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання і водовідведення. Як встановлено, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , тому відповідно до ст. 7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», ст. 322 ЦК України має сплачувати за надані житлово-комунальні послуги, утримувати своє майно. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь КП «Діпроводоканал» ДМР пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 522 грн. 35 коп. з кожного, всього 1\~044,70 грн. (49,7%). Що стосується відшкодування відповідачеві [PERSON] витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що між відповідачем [PERSON] та адвокатом Вороном А.І. укладено договір про надання правової допомоги адвокатом від 20.09.2022 року (а.с. 59-60). Відповідно до акту прийняття-передачі послуг від 16.01.2023 року, квитанції про оплату адвокатського гонорару згідно договору від 20.09.2022 року, [PERSON] сплачено за юридичні послуги згідно договір про надання правової допомоги адвокатом від 20.09.2022 року 6 000,00 грн. (а.с. 115,116). Відповідно до акту прийняття-передачі послуг від 16.01.2023 року зазначено, які послуги були надані [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 20.09.2022 року та їх вартість, а саме: вартість складання заяви про перегляд заочного рішення у справі №202/7763/21 1500,00 грн.; складання відзиву на позовну заяву КП «Дніпроводоканал» ДМР до [PERSON] , [PERSON] 1500,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 05.12.2022 року та 26.12.2022 року по 1500,00 грн., а всього 3000,00 грн. (а.с.115). Частиною першою ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК). Згідно положень частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною третьої цієї статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням наведеного, обсягу наданих відповідачеві [PERSON] адвокатських послуг та виконаних робіт, враховуючи часткове задоволення позову КП «Дніпроводоконал» ДМР, суд вважає можливим стягнути на користь відповідача [PERSON] з КП «Дніпроводоканал» ДМР на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 1491,00 грн.

Outcome: partial