Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

13.12.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.08.1981 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутського міського управління юстиції. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, поступово сімейні стосунки погіршувались. Шлюбні відносини фактично були припинені з 2001 року. Враховуючи те, що подальше збереження шлюбу є неможливими, позивач звернувся до суду та просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 26.12.2022 року позов [PERSON] залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви. 28.12.2022 року після усунення позивачкою недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 12.01.2023 року. 12.01.2023 р. розгляд справи було відкладено на 31.01.2023 р. у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 31.01.2023 року сторони до суду не з`явились. В свою чергу від від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошень про виклик до суду та шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою, до суду не з`явився. Відзиву на позов, письмових заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд ухвалив про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду справи та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15.08.1981 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 207 (а.с. 7). Неповнолітніх дітей подружжя не мають. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, сторони протягом тривалого часу спільно не проживають та подружніх стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved