Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача\~про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. В обґрунтування позову зазначив, що 30.12.2020 року позивача прийнято на роботу на посаду інженера в Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства «Відродження», приступив до роботи 31.12.2020 року, що підтверджується наказом «Про прийняття на роботу» №7 від 30.12.2020 року. В кінці червня 2021 року попередив відповідача, директора підприємства [PERSON] про намір укласти контракт про проходження військової служби в ЗСУ, проте позивача було звільнено з роботи. Копії наказу про звільнення вручено не було, а також не була видана трудова книжка. 26.10.2022 року копію трудової книжки та документи про звільнення, а саме копії Наказу «про розірвання трудового договору з ініціативи власника, звільнення» № 3 від 30.06.2021 року позивачем отримано з відповіддю на адвокатський запит. Між позивачем та Міністерством оборони України 05.07.2021 року було укладено контракт про проходження військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу, що підтверджується записом у військовому квитку позивача та довідкою №239 від 14.07.2021 року виданого ВЧ [NUMBER] . 30.07.2021 року з позивачем проведено остаточний розрахунок та виплачено всі належні суми заробітної плати, проте відповідачем станом на час звернення до суду з позовом не повернуто трудову книжку, внаслідок чого було порушено встановлений трудовим законодавством порядок звільнення та проведення остаточного розрахунку, що дає право позивачу на стягнення належних йому сум в судовому порядку. Розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу від 01.07.2021 року до 04.11.2022 року, який підлягає стягненню з відповідача становить 145243, 68 грн. з розрахунку (422,22 грн. - середньоденний робочий заробіток позивача * 344 кількість робочих днів за період вимушеного прогулу за період з 01.07.2021 року по 04.11.2022 року.) Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. та судовий збір. 29 листопада 2022 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено спрощене позовне провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ньому. Пояснила, що позивач працював у відповідача на посаді інженера та 20.06.2021 року його було звільнено з посади. 05.07.2021 року [PERSON] уклав контракт з Міністерством оборони України та відбув для проходження військової служби, яку проходить і до цього часу. 30.07.2021 року підприємство провело з ним повний розрахунок. Однак до цього часу підприємство не видало позивачу трудову книжку в порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП. Визнає, що з вимогами до роботодавця про повернення трудової книжки не звертався. Звільнення та розмір виплат при звільненні не оскаржує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, підтримав поданий відзив на позов. Показав, що позивач дійсно працював у відповідача та був звільнений 30.06.2021 року в зв`язку з порушенням трудової дисципліни. 30.07.2021 року з ним підприємством проведено повний розрахунок. Підстави звільнення та розмір виплат позивачем не оскржуються. В день звільнення [PERSON] був відсутній на робочому місці тому трудову книжку не отримав. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 30.12.2020 року прийнято на роботу на посаду інженера з 31.12.2020 року з окладом згідно штатного розпису, що підтверджується Наказом №7 від 30.12.2020 року «Про прийняття на роботу» виданого директором КП «ВУЖКГ «ВІДРОДЖЕННЯ» [PERSON] . 30.06.2021 року [PERSON] звільнено з займаної посади у зв`язку з прогулами без поважної причини за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. (Наказ №3 від 30.06.2021 року). Як вбачається з довідки №70 від 05.10.2022 року виданої директором КП «ВУЖКГ «Відродження» [PERSON] працював інженером з 31.12.2020 року по 30.06.2021 року на підприємстві заробітна плата та утримання по місяцям становила: грудень 2020 року оклад 227, 33 грн. (под. на доходи 40,92 грн., військовий збір 3,41 грн.); січень 2021 року оклад 8000, 00 грн. (под. на доходи 1440, 00 грн., військовий збір 120, 00 грн.) лютий 2021 року оклад (под. на доходи 1440, 00 грн., військовий збір 120, 00 грн.) березень 2021 року оклад 8000,00 грн.(под. на доходи 1440, 00 грн., військовий збір 120, 00 грн.); квітень 2021 року оклад 8000,00 грн. (под. на доходи 1440, 00 грн., військовий збір 120, 00 грн.) травень 2021 року оклад 8000,00 грн. (под. на доходи 1440, 00 грн., військовий збір 120, 00 грн.) червень 2021 року оклад 7200,00 грн. компенсація відпустки 3310, 32 грн. (под. на доходи 1891, 86 грн., військовий збір 157, 67 грн.) [PERSON] з 05.07.2021 року по теперішній час перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , що підтверджується контрактом про проходження військової служби в ЗСУ на посадах осіб рядового складу, довідкою №239 від 14.07.2021 року виданої командиром ВЧ [NUMBER] . З доповідних записок бухгалтера КП «ВУЖКГ «Відродження» про відсутність працівника на роботі та актів про підтвердження факту відсутності працівника на робочому місці від 29.06.2021 року, 30.06.2021 року вбачається, що інженер, [PERSON] з 29.06.2021 року, 30.06.2021 року 08 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. був відсутній на робочому місці. На телефонні дзвінки не відповідач. Ніяких пояснень щодо поважності відсутності на робочому місці протягом двох днів 29 та 30 червня 2021 року не надав, інформація щодо перебування особи на лікарняному відсутня. Вказане підтверджується табелем обліку використання робочого часу за червень 2021 року. Факт відсутності на роботі у день звільнення позивача визнається сторонами. Відповідно платіжного доручення №1 від 30.07.2021 року КП «ВУЖКГ «Відродження» перераховано [PERSON] кошти у розмірі 2000, 00 грн. що складається із заробітної плати та компенсації з 12 календарних днів невикористаної відпустки. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~статтею 47 КЗпП України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).\~Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116\~цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі\~статтею 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Фактичні обставини справи на підставі досліджених судом письмових доказів та визнаних учасниками справи обставин вказують на те, що розрахунок з позивачем\~ [PERSON] , який\~в день звільнення не працював, мав бути здійснений відповідачем\~Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства «Відродження» з наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та видачу трудової книжки, однак позивач тавкої вимоги не пред`являв, до відповідача із звереннями про видачу трудової книжки не звертався, в її отриманні зацікавлений не був, що підтвердила його представник в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини суд порушення трудового законодавства з боку відповідача, які були б підставою для задоволення позову не вбачає.

Outcome: dismissed