Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29 травня 2019 року відповідач [PERSON] позичила у нього кошти в сумі 31000 грн., які зобов`язалася повернути до 29 серпня 2019 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку. Проте до цього часу відповідач не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання, хоча він неодноразово спілкувався з нею з приводу повернення коштів. Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 31000 гривень 29.05.2019 року. Відповідно до боргової розписки від 29.05.2019 року відповідач зобов`язалася повернути йому борг в сумі 31000 гривень у строк до 29.08.2019 року. Та обставина, що оригінал розписки і досі перебуває у нього свідчить про те, що відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув йому, свій борг. Із змісту укладеного між сторонами договору позики (боргової розписки) вбачається, що сторонами невизначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин, відповідно до положень ст.1048 ЦК України розмір відсотків слід обраховувати виходячи із розміру облікової ставки НБУ. Проценти за позикою від 29.05.2019 року складають 10640 грн. 23 коп., а саме: (31000 х 17,5% ) : 365 днів х 51 днів = 758 грн 01 коп; (31000 х 17,0% ) : 365 днів х 49 днів = 707 грн 48 коп; (31000 х 16,5% ) : 365 днів х 49 днів = 686 грн 67 коп; (31000 х 15,5% ) : 365 днів х 49 днів = 645 грн 05 коп; (31000 х 13,5% ): 365 днів х 49 днів = 561 грн 82 коп; (31000 х 11% ) : 366 днів х 42 дня = 391 грн 74 коп; (31000 х 10% ): 366 днів х 42 дня = 355 грн 74 коп; (31000 х 8% ): 366 днів х 49 днів = 332 грн 02 коп; (31000 х 6% ) : 365 днів х 266 дня = 1355 грн 51 коп; (31000 х 6,5% ) : 365 днів х 42 дня = 231 грн 86 коп; (31000 х 7,5%): 365 днів х 98 днів = 624 грн 25 коп; (31000 х 8% ): 365 днів х 49 днів = 332 грн 93 коп; (31000 х 8,5% ) : 365 днів х 91 день = 656 грн 95 коп; (31000 х 9% ) : 365 днів х 42 дня = 321 грн 04 коп; (31000 х 10% ) : 365 днів х 42 дня = 356 грн 71 коп; \~ \~ \~ \~(31000 х 10% ) : 365 днів х 91 день = 772 грн 88 коп; (31000 х 20% ) : 365 днів х 73 дня = 1550 грн 00 коп. Відповідно до ч. 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, розмір боргу відповідача згідно розписки від 29.05.2019 року станом на граничний день його повернення - 29.08.2019 року, складав 31000 грн.. Заподіяні йому в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання збитки внаслідок інфляції становлять 10563 грн. 00 коп. за період з серпня 2019 року по липень 2022 року розмір, трьох процентів річних від простроченої суми 31000 грн. за період з 30.08.19 року (перший день прострочки) по 14.08.2022 року (день звернення до суду) складає 2754 грн. 33 коп. (31000грн. (сума боргу) х 3 % х 1081 днів / 365 ( кількість днів) = 2754 грн. 33 коп.). Таким чином, в загальній сумі стягненню з відповідача на його користь підлягають грошові кошти в розмірі 54597 грн. 56 коп., а саме: 31000 грн. + 10640 грн. 23 коп. + 10563 грн. + 2754 грн. 33 коп.. З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача 54597 грн. 56 коп. заборгованості за договором позики та 1040грн. судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовільнити в повному об`ємі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого остання отримала від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 31000грн., які зобов`язалася повернути до 29.08.2019 р. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується борговою розпискою від 29.05.2019 року. До 29.08.2019 р. та після звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернула позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем проведено нарахування процентів відповідно до ст.1048 ЦК України, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України за період з 29.05.2019р. по 14.08.2022 року в сумі 10640 грн. 23 коп.. Проте, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Договором позики від 29.05.2019 р. сторони передбачили строк повернення грошових коштів до 29.08.2019 р. Отже, правомірним є нарахування відсотків на суму 31000грн. за період з 29.05.2019 р. до 29.08.2019 р., що становить 1393,30 грн., а саме: (31000 х 17,5% ) : 365 днів х 51 днів = 758 грн. 01 коп.; (31000 х 17% ) : 365 днів х 44 дня = 635 грн.29 коп.. В іншій частині (з 30.08.2019 р. по 14.08.2022 року) позовні вимоги в цій частині є безпідставні і до задоволення не підлягають. Також, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання відповідачем, у позивача виникло право на стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України Згідно розрахунку позивача загальний розмір інфляційних витрат за період з серпня 2019р. по липень 2022 року складає 10563 грн. 00 коп., розмір трьох процентів річних від простроченої суми 31000 грн. за період з 30.08.19року (перший день прострочки) по 14.08.2022 року складає 2754 грн. 33 коп. (31000грн. (сума боргу) х 3 % х 1081днів / 365 (кількість днів) = 2754 грн. 33 коп.), з якими суд погоджується. Стороною відповідача не було подано суду свого розрахунку, який би спростовував розрахунок поданий позивачем щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача, слід стягнути 31000грн. заборгованості за договором позики, проценти в сумі - 1393,30 грн., 3% річних у розмірі - 2754,33 грн., інфляційні витрати у розмірі - 10563 грн.. В задоволенні решти вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 870,69 грн. (54597,56/100=545,97; 45710,63/ 545,97 = 83,72%; 1040/100х 83,72). На підставі викладеного та

Outcome: partial