Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей не надає, просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, 12.01.2023 року позивач до суду подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 20.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.06.2013 року. В зареєстрованому шлюбі у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 18.11.2013 року серії [NUMBER] , від 09.11.2010 року серії [NUMBER] та від 03.08.2018 року серії [NUMBER] , які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою №15359 від 09.12.2022 року виданою Чемеровецькою селищною радою. Ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов`язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітніх дітей як їх батько не надає. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON] , щомісячно в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved