Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] зазначає, що він працював прохідником на шахті «Октябрська» ШСУ РУ ім. Комінтерна, правонаступник якого АТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі АТ "КЗРК"). 16.07.1985 в нього було встановлене професійне захворювання, а саме: двосторонній кохлеарний неврит з легким ступенем зниження слуху. Оглядом МСЕК 09.04.1991 йому була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25%. При подальших переоглядах МСЕК йому була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 10% безстроково. До 2001 року щомісячні страхові виплати проводилися ПАТ «КЗРК», з 01.04.2001 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 №1105-Х1V, тому він був поставлений на облік до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі. Позивач зазначає, що ним були отримані страхові виплати від ФСС в розмірі з серпня по лютий 2016 року включно у розмірі 180,36 грн.; з березня по грудень 2017 року включно у розмірі 222,92 грн.; з січня по лютий 2018 року включно у розмірі 351,12 грн.; з березня 2018 року по сьогоднішній день у розмірі 442,41 грн.. Згідно постанови Фонду соціального страхування №0405/2376/2376/20 від йому призначено щомісячну страхову виплату з 01.03.2020 у розмірі 491,07 грн. Позивач не погоджується з отриманими сумами страхових виплат, вважаючи, що ФСС повинен здійснювати перерахунок отримуваних страхових виплат виходячи з розміру коефіцієнта росту реальної заробітної плати у співвідношенні по попереднього року, розмір щомісячних страхових виплат, з лютого 2018 року - 1,158, з березня 2018 року - 1,130 з січня 2020 року - 1,130, з березня 2020 року 1,137 та розмір щомісячної страхової виплати станом на 01.02.2021 року повинен становити 491,07 грн. Позивач [PERSON] просить суд: -стягнути з відповідача недоплату по щомісячним платежам за період з 01.02.2018 рік по 01.02.2021 рік у розмірі 1865,86 гривень; -стягувати щомісячно, починаючи з 01.02.2021 року виплати у зв`язку з частковою стратою непрацездатності у відповідності до зростання коефіцієнтів посадових окладів (тарифних ставок) до чергового перерахунку згідно законодавства. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 01\~грудня \~2022\~року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про перерахунок страхових сум та стягнення недоплаченої суми грошових коштів. 07 грудня 2022 року, ухвалою суду позовну заява залишено без руху, для усунення недоліків. Ухвалою від 09 січня 2023 року суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В. дану цивільну справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09 лютого 2023 року о 11 годинні 30 хвилин. 08 лютого 2023 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] , в якій позивач зазначив, що позов підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову. Додатково представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що станом на 09 лютого 2023 року, відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про припинення Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізації їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України не внесено. ІІІ.\~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] до матеріалів позову долучено фотокопію постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року по справі №212/3205/21, фотокопію паспорта позивача та фотокопію листа Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Дніпропетровській області за №20.1-16/3184 від 22 серпня 2002 року. В судому засіданні судом встановлено, що відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року по справі №212/3205/21, встановлено, що судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] працював прохідником на шахті «Октябрська» ШСУ РУ ім. Комінтерна, правонаступник якого ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у зв`язку з професійним захворюванням висновком МСЕК 09.04.1991 йому була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25% з 14 лютого 1991 року по 09 квітня 1992 року, з 29 жовтня 1991 року по 01 листопада 1992 встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 10% та III група інвалідності, з 01 лютого 1992 року встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 10% безстроково. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2011 року № 22ц-23848/11 рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.07.2011 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про перерахунок страхових виплат. Даним судовим рішенням встановлено, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області правильно нараховуються та виплачуються [PERSON] суми відшкодування шкоди по щомісячним платежам, станом на 01.03.2007 року. ІV. Мотивована\~оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом. Права і свободи людини и громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (стаття 55 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями частини першої статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Разом з тим, зазначений перелік способів захисту не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п.10 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом. Законом України «Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування»,\~в редакції Закону № 2620-IX від 21.09.2022, що діє з 01 січня 2023 року, встановлено, що цей Закон відповідно до\~Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування\~визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Стаття 51\~ЦПК України,\~передбачає,\~що суд\~першої інстанції\~має право\~за клопотанням\~позивача до\~закінчення підготовчого\~провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~ Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області недоплату по щомісячним платежам за період з 01.02.2018 рік по 01.02.2021 рік у розмірі 1865,86 гривень та стягнення щомісячно, починаючи з 01.02.2021 року виплати у зв`язку з частковою стратою непрацездатності у відповідності до зростання коефіцієнтів посадових окладів (тарифних ставок) до чергового перерахунку згідно законодавства не підлягають задоволенню, оскільки позивачем належними та допустимими доказано не доведено, що порушено його право на отримання страхових виплат у належному розмірі та з 01 січня 2023 року уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про відмову в його задоволеності в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed