Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

\~КС «Тайстра» звернулася в суд з позовом, в якому просили стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору № 174-Н від 01.10.2020 в сумі 409 700,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 6\~145,50 грн., а також зазначити в рішенні суду про нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення до моменту його виконання. Свої вимоги\~мотивували\~тим,\~що\~01\~жовтня\~2020\~року\~відповідачка\~ [PERSON] \~отримала\~в\~кредитній спілці\~«Тайстра»\~грошові\~ кошти\~за\~ кредитним\~договором \~№\~174-Н\~\~в сумі\~206\~000,00\~грн.\~\~строком на\~\~24\~\~місяці з\~\~01.10.2020\~по \~01.10.2022, зі щомісячною\~сплатою частини \~основної суми\~ кредиту та\~ нарахованих відсотків\~за користування\~ним з\~розрахунку 50\~%\~річних.\~ Для забезпечення\~ виконання зобов`язання\~ за вказаним\~ договором 01.10.2020\~було\~укладено договори\~поруки № 174-1, № 174-2, №\~174-3\~з відповідачами\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~згідно з\~якими поручителі\~взяли на\~себе обов`язок\~нести відповідальність\~за зобов`язанням [PERSON] , що випливають з вищевказаного кредитного договору. Відповідачі свої зобов`язання за договором не виконали, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносили та кошти не повернули, їх борг по кредитному договору № 174-Н від 01.10.2020 становить 409 700,00 грн., з яких: 206\~000,00 грн. заборгованість за кредитом та 203 700,00 грн. заборгованість нарахованих процентів. На неодноразові листи та телефонні дзвінки про необхідність повернення боргу відповідачі не реагують. Такі їх дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача голова правління Мельник І.М. не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка [PERSON] відзиву на позов не подавала, уклала договір про надання їй правової допомоги з адвокатом Воробцем Р.М., про що свідчить ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1031437 від 29.11.2022. 30.11.2022 адвокат звернувся до суду з письмовою заявою про поновлення строку для подання відзиву, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що відповідачці [PERSON] лише 29.11.2022 стало відомо про розгляд даної справи в суді. Відповідачка та її представник відзиву на позов не подали, в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошеннями про виклик до суду відповідачки [PERSON] , поміщеними на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 30.11.2022, 12.12.2022, 19.01.2023, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзиву на позов не подавали, в судове засідання також не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошеннями про виклик їх до суду, поміщеними на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 30.11.2022, 12.12.2022, 19.01.2023. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 даного Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Встановлено в судовому засіданні, між кредитною спілкою «Тайстра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 206 000,00 грн. строком на 24 місяці з 01.10.2020 по 01.10.2022 з погашенням кредиту та процентів за користування ним в розмірі 50% річних, та свідчить кредитний договір № 174-Н від 01.10.2020 (а.с.5-6) і видаткові касові ордери від 01.10.2020, 02.10.2020, 03.10.2020, 05.10.2020, які підтверджують перерахування коштів (а.с. 13,15). Відповідно до пп.3.1.1 даного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов`язань передбачених цим договором. Факт,\~що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяли на себе обов`язок нести відповідальність за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з вищевказаного кредитного договору, підтверджується укладеними з ними договорами поруки № 174-1, № 174-2, № 174-3 від 01.10.2020 (а.с. 8,9,10). Згідно з п.п. 4.2 та 4.3 вказаних договорів поруки, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель зобов`язаний виконати за боржника зобов`язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та строки, встановлені цим договором. Як встановлено з матеріалів справи та вбачається з особової картки по розрахунках по кредитному договору № 174-Н від 01.10.2020 (а.с.11), заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 20.10.2022 становить 409 700,00 грн., з яких: 206\~000,00 грн. непогашена частина кредиту та 203 700,00 грн. проценти за користування кредитом. Таким чином, дана особова картка підтверджує, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе обов`язки за кредитним договором та у встановлені строки, передбачені графіком місячних платежів, кредит не сплачував, після закінчення дії договору кошти не повернула, за весь час тільки один раз здійснила сплату заборгованості по процентах - 01.03.2023 в розмірі 2\~300,00 грн. Отже, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та у встановлений договором строк кошти не повернула, суд вважає, що заявлений позов в цій частині підлягає до задоволення і з неї на користь кредитної спілки «Тайстра» слід стягнути заборгованість по кредитному договору № 174-Н від 01.10.2020 в розмірі 409\~700,00 грн. Враховуючи,\~що відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з вищевказаного кредитного договору, то зазначену суму боргу, на підставі ч.1 ст.554 ЦК України, слід стягнути з них в солідарному порядку. Щодо позовної вимоги про нарахування 3% річних до моменту виконання судового рішення, суд зазначає. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З позовної заяви КС "Тайстра" вбачається, що позивач просить зазначити в рішенні суду про\~нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі, тобто про стягнення на майбутнє. Відповідно до диспозитивних положень ч.10 ст.265 ЦПК суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, встановлення подальшого нарахування відсотків або пені є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а також те, що позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань відсотків до виконання рішення суду, а тому, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,554,625,651,1050,1052,1054 ЦК України,

Outcome: approved