Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Вказує, що 08.05.2014 року рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу не бачився з дитиною та не приймав участь у її вихованні. Зазначає, що [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, навчанням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Батько ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками. Вказує, що створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 06.09.2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі. 31.10.2022 року позивач [PERSON] подала до канцелярії суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила включити до позовних вимог стягнення з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей Гребінківської міської ради Макогон І.П. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.04.2017 року Гребінківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис № 73. Відповідно до Свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 07). Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.05.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 06). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02.02.2017 року [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] , актовий запис № 2 (а.с. 25). З витягу ДРАЦС громадян про внесення змін відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України № 00036468580 від 11.08.2022 року вбачається, що 11.04.2017 року до актового запису про народження № 73 [PERSON] , [INFO] , було внесено зміни, а саме: змінено прізвище дитини її батьками з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 24). Довідкою № 5068 від 19.07.2022 року, виданою адміністратором ЦНАП, підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З характеристики, наданої 14.06.2022 року Опорним закладом Гребінківської ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 Гребінківської міської ради Полтавської області, вбачається, що [PERSON] навчається в 9 класі, мама здійснює належний контроль за навчанням та вихованням доньки (а.с. 08). Відповідно до виписки з медичної карти (форма № 027/о) від 19.07.2022 року [PERSON] здорова, з 2018 року перебуває на «Д» обліку у лікаря-окуліста (а.с. 09). Згідно з довідкою № 31 від 18.07.2022 року [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога (а.с. 10). Рішенням № 134 від 22.11.2022 року Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку вказано, що на обліку служби у справах дітей родина [PERSON] не перебуває та не перебувала. 14.10.2022 року працівниками служби у справах дітей обстежено умови проживання неповнолітньої. Дитина проживає в родині матері, крім [PERSON] у родині виховується малолітній [PERSON] . Створені належні матеріально-побутові умови, дівчина забезпечена всім необхідним. Під час бесіди неповнолітня [PERSON] пояснила, що біологічного батька не пам`ятає, його рідних не знає, батьком вважає [PERSON] . [PERSON] у телефонній розмові пояснив, що працює в м. Києві, у м. Гребінка перебуває рідко, проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 30-32). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved