Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

31 січня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Укрдебт плюс» суму заборгованості у розмірі 10\~000 доларів США 00 центів, що станом на 20.01.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 284\~038,00 грн. та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 14.07.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та громадянкою України [PERSON] , було укладено кредитний договір №1040907200 (0Д00М8369 Д). Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику Кредит у сумі 50\~000 доларів США, а позичальник зобов`язувався в порядку та та на умовах, визначених Кредитом договором повернути кредит, з врахуванням відсотків за користування кредитом. На забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору , було укладено між Банком та [PERSON] договір поруки №0Д00М8369 П/2 від 14.07.2006. На забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору, було укладено між Банком та [PERSON] договір поруки №0Д00М8369 П/1 від 14.07.2006 року. 13 травня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт плюс» був укладений договір №2245/К про відступлення прав вимоги, посвідченого Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №682, відповідно до якого було відступлено права вимоги по кредитному договору та по договорам забезпечення. Станом на 20.01.2022 Відповідач 1 своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чого утворилась заборгованість, загальна сума якої станом на 20.01.2022 року становить 152\~932,61 доларів, що за офіційним курсом НБУ становить 4\~343\~867,27 грн., з яких заборгованість по основній сумі кредиту 41\~284,01 долари, що станом на 20.01.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 1\~172\~622,76 грн., заборгованість за процентами 111\~648,60 доларів, що станом на 20.01.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 3\~171\~244,50 грн. ТОВ «Укрдебт плюс» хоче скористатися своїм правим як спосіб захисту свого порушеного права, а саме: часткове стягнення заборгованості з основної суми кредиту у розмірі 10\~000 доларів США 00 центів, що станом на 20.01.2022 року за офіційним курсом НБУ становить 284\~038,00 грн. Ухвалою від 28 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог ТОВ «Укрдебт плюс» до [PERSON] , у зв`язку із його смертю та в іншій частині відкрито провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» в судове засідання не з`явилися, відзиву не надали. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 14.07.2006 року АКІБ УкрСиббанк і [PERSON] уклали кредитний договір, за яким АКІБ УкрСиббанк видав відповідачу кредит в сумі 50\~000,00 дол. США на строк до 13.07.2017 року зі сплатою 14 % річних. На забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору , було укладено між Банком та [PERSON] договір поруки №0Д00М8369 П/2 від 14.07.2006. На забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору, було укладено між Банком та [PERSON] договір поруки №0Д00М8369 П/1 від 14.07.2006 року АКІБ УкрСиббанк обов`язки по кредитному договору виконані в повному обсязі 13 травня 2020 року АТ «Дельта Банк» та ТОВ "Укрдебт плюс" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, ПАТ «Дельта Банк відступило ТОВ "Укрдебт плюс" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору, ТОВ "Укрдебт плюс" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 0Д00М8369 Д від 14 липня 2006 з усіма забезпечувальними договорами. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). При цьому, згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~в редакції, чинній на момент розгляду справи , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно дост. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідност. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідност. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає,що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення кредитних коштів. Таким чином, вбачається наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за кредитом, в частині стягнення суми непогашеного кредиту в розмірі 1068579,18грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 4260,57 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved