Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 11995,76 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернулась до АТ «Універсал Банк»з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2018 р. Положеннями анкети-заяви визначено що вона, разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . У зв`язку із несвоєчасним наданням відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за отриманим кредитом, у неї склалась заборгованість, яка станом на 01 лютого 2022 року складає: загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 11226,46 грн., та заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 769,30 грн., яка в цілому складає суму заборгованості у розмірі 11995,76 грн. Представник позивача до підготовчого судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про визнання позовних вимог, відповідно якої також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.09.2018 р., станом на 01.02.2022р.; анкета - заява [PERSON] до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2018 р.; Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк»; банківська ліцензія № 92 від 10.10.2011р.; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг з Статуту АТ «Універсал Банк». Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що представник позивача - АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 11995,76 грн., зазначивши, що 29.09.2018 р. із відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank» № б/н (оформлений у вигляді анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг), згідно із яким позичальнику було надано кредит в розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Положеннями Анкети - заяви визначено, що анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету - заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. У зв`язку із тим, що відповідач (позичальник) не виконала Умови обслуговування рахунків фізичної особи, тобто своєчасно не повернула позивачу (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування ними, а також винагороду банку, відповідно до Тарифів за карткою «Monobank», у неї склалася заборгованість за кредитними зобов`язаннями станом на 01.02.2022 р. в розмірі 11995,76 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 11226,46 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 769,30 грн. Станом на 08.10.2021 р. у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 08.10.2021 р. направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Сума заборгованості відповідачем добровільному порядку не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Між позивачем та [PERSON] 29.09.2018 р. був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank» № б/н (оформлений у вигляді анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг), ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту. Відповідно до п. 5.11 Розділу ІІ Умов відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Відповідач порушила Умови, у зв`язку з чим склалась заборгованість за наданим кредитом у розмірі 11995,76 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 11995,76 грн. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов`язань та підлягають задоволенню. У відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача та користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved