Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 20.06.2022 р. матеріальної шкоди. Позов обґрунтований тим, що відповідач визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.06.2022 р.; розмір завданого позивачу збитку становить 147 651 грн. 19 коп., завдані збитки позивачу не відшкодовані. В окремо наданій суду заяві представник позивача просив суд про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, 30.06.2022 о 15:36 годині водій [PERSON] у місті Дніпрі по вул. М.Малиновського, 80, керуючи транспортним засобом «Volvo FH420», н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху - перестроюванні, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку ліворуч, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2022 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення та накладено стягнення, що підтверджується відповідною постановою судді (а.с. 7). Позивач є власником пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Lancer», н.з. [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 3). Цивільно - правова відповідальність власників транспортних засобів «Volvo FH420» р/н [NUMBER] та «Mitsubishi Lancer» р/н [NUMBER] не була застрахована. Розмір завданого позивачу збитку становить 147 651 грн. 19 коп., що підтверджується висновком експерта автотоварознавця судового експерта Цаберябого В.М. від 16.07.2022 р. (а.с. 8-19). Правовідносини між учасниками справи виникли з відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі двох транспортних засобів. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 6. ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу, зокрема, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Оскільки вина відповідача у завданні майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу встановлена постановою судді від 24.02.2021 р., саме відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому шкоду. Щодо розміру відшкодування майнової шкоди, то відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, суд приймає до уваги висновок від 16.07.2022 р. №037/22, відповідно до якого розмір завданих позивачу збитків становить 144 841 (сто сорок чотири тисячі вісімсот сорок одну) грн. 19 коп. Відтак, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому з метою поновлення порушених прав позивача саме відповідач є зобов`язаною особою з відшкодування майнової шкоди на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає покладенню на відповідача (а.с. 38).

Outcome: approved