Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Тернопільська районна державна адміністрація, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання незаконним державного акту на право приватної власності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1989 року, про що видано відповідне реєстраційне посвідчення від 30.08.1998. Рішенням Білецької сільської ради від 29.10.2008 за № 1008, позивачу передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,08 га у межах населеного пункту по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та зобов`язано виготовити державний акт на землю. В кінці 2019 року позивач звернулася до ліцензованої землевпорядної організації з клопотанням про виготовлення відповідної землевпорядної документації щодо набуття у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд під власним житловим будинком [ADDRESS] . Разом з тим, в ході здійснення геодезичних робіт, було встановлено, що сусідня земельна ділянка за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734 площею 0,1993 га, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] та розташована по [ADDRESS] , накладається на проектну земельну ділянку позивача, окрім того, її межа проходить через житловий будинок та господарську будівлю позивача, що унеможливлює виготовлення відповідної землевпорядної документації, яка є підставою для формування та державної реєстрації земельної ділянки площею 0,08 га, переданої позивачу у власність. Також, рішенням Білецької сільської ради від 16.06.2006 року за № 58, відповідачу [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,19 га у межах населеного пункту по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та зобов`язано виготовити держаний акт на землю. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру № НВ-6112645472020 від 25.03.2020 року, ДП Тернопільською регіональною філією «Центр ДЗК» 14.08.2008 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1993 га приватної форми власності за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 14.08.2008 року серії ЯД за № 225041 належить відповідачу [PERSON] . Таким чином, відповідач набула у власність земельну ділянку більшої площі на 0,0093 га ніж та, яка їй була передана у власність рішенням Білецької сільської ради. Вказане збільшення площі земельної ділянки відповідача відбулось за рахунок території позивача, оскільки межа спірної земельної ділянки відповідача змістилась від існуючої огорожі між ділянками сторін даного спору у бік позивача та наклалась на власні будівлі останнього. Позивач зазначає, що між земельними ділянками позивача та відповідача станом на даний час та уже досить багато років розташована огорожа, яка розділяє два будинковолодіння та не порушує прав та законних інтересів позивача. Але, як було зазначено вище, межа земельна ділянка відповідача за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734 не співпадає із вказаною огорожею та накладається на будівлі позивача. Враховуючи вищевикладене, має місце порушення прав та законних інтересів позивача, у зв`язку із чим право власності відповідача на земельну ділянку за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734 та державна реєстрація вказаної земельної ділянки підлягають скасуванню. \~ \~ \~ \~У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення Білецької сільської ради від 19.05.2008 за № 843, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 225040, виданого [PERSON] 14.08.2008, та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,199 га, кадастровий номер 6125250700:02:001:0734 за адресою [ADDRESS] , а також, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому вказала, що вона є власником будинку за адресою [ADDRESS] , який розташований на належній їй на праві власності земельній ділянці загальною площею 0,199 га, кадастровий номер 6125250700:02:001:0734 за адресою [ADDRESS] . Рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16.06.2006 № 58 передбачалося передати їй у власність земельну ділянку площею 0,19 га, для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Однак, Державний акт на право на земельну ділянку на підставі цього рішення їй не надавався. Рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району від 19.05.2008 № 843 їй передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,199 га по [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення їй 14.08.2008 видано Державний акт на право на земельну ділянку. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010864403404. Білецька сільська рада прийняла вказані рішення в межах своїх повноважень та відповідно до порядку, визначеного ст. 118 Земельного кодексу України в редакції чинній, на момент вирішення питання передачі безоплатно їй у власність земельної ділянки для обслуговування належного мені на праві власності будинку. Передача їй земельної ділянки за адресою [ADDRESS] відбулася відповідно до чинного на той час законодавства. На момент прийняття рішення Білецькою сільською радою від 19.05.2008 № 848 діяла норма, згідно якої площа земельної ділянки в межах населеного пункту, зокрема села, визначалася до трьох знаків після коми (п.3.2.6 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 26.08.1997 року №85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.1997 року №522/2326 «Про затвердження положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів»). Відповідно до п.14 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, відомості про значення площі об`єкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми. Отже, твердження позивача про те, що [PERSON] набула у власність земельну ділянку більшої площі на 0,0093 га не відповідає дійсності. Позивач у своїй заяві вказує, що рішенням Білецької сільської ради від 29.10.2008 року № 1008 їй передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,08 га по [ADDRESS] . Також, як доказ, позивач подає креслення нібито земельних ділянок, які невідомо ким проведені та з яких не зрозуміло де саме знаходиться земельна ділянка позивача та якої вона площі. Оскільки, на вказаних кресленнях відсутня земельна ділянка площею 0,08 га. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2020 № 216796799 за адресою [ADDRESS] власником земельної ділянки площею 0,0885 га з кадастровим номером 6125280700:02:001:4059 значиться [PERSON] . Вказане свідчить про те, що відповідач [PERSON] не порушує ніяких прав позивача на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . З огляду на наведене, просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області подала відзив на позов, в якому вказала, що як зазначено у позовній заяві між земельними ділянками позивача та відповідача станом на даний час уже досить багато років розташована огорожа, яка фактично розділяє два будинковолодіння та не порушує прав і законних інтересів позивача, оскільки відстань між житловим будинком та господарськими будівлями останнього до вказаної вище огорожі є достатньою для обслуговування позивачем власних об`єктів нерухомості. Отже, має місце невідповідність фізичних даних про земельну ділянку, чи інформації вказаної в правовстановлюючих документах даним в Публічній кадастровій карті. Законодавством передбачено можливість виправлення помилок внаслідок неякісного виконання робіт із землеустрою та усунення накладок земельних ділянок шляхом виготовлення технічної документації із землеустрої щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), на підставі якої можуть бути внесені зміни до Державного земельного кадастру. У такому випадку немає необхідності скасовувати державну реєстрацію земельної ділянки та право на неї. Накладка земельної ділянки не позбавляє права її власності, а тому права громадянина, що визначені статтею 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Розбіжність площі земельної ділянки, зазначеної у рішенні Білецької сільської ради від 16.06.2006 № 58, державному акті на право приватної власності на земельні ділянку від 14.08.2008 серія ЯД № 225041, виданому [PERSON] , та витязі із Державного земельного кадастру МНВ-6112645472020 від 25.03.2020 зумовлена зміною методів її підрахунку (округлення). З огляду на вищенаведене, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. Представник Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не подав відзиву на позов. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні підтримали відзив на позов і просить з мотивів та підстав викладених у відзиві на позов та поясненнях, відмовити у задоволенні позову. Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак просила дану справу розглядати без її участі, надавши письмові пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги змінені [PERSON] підтримую. Щодо обставин справи зазначила, що між ними поділено будинок за адресою [ADDRESS] . Їй залишилась частина дому з номером [ADDRESS] , а інша частина будинку отриманого в спадок залишилася за [PERSON] з присвоєним номером «31-А». Частина будинку з боку земельної ділянки [PERSON] власне належить її сестрі [PERSON] . Ця частина дому є їхньою батьківською хатою домогосподарства отриманого у спадщину, Білецькою сільською радою надано їй земельну ділянку під її частиною будинку, тому земельна ділянка за адресою « [INFO] » не охоплює іншої частини будинку, яка фактично належить [PERSON] , але залишається у їхній спільній частковій власності. Нею не надавалось погоджень в проекті землеустрою відносно межі ділянки [PERSON] , але навіть їй стало зрозуміло, що вона накладається на частину їхнього дому, яка належить [PERSON] . При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду об`єднано справу № 607/9006/20 та справу № 607/16743/20 та присвоєно об`єднаній справі № 607/9006/20. Ухвалою суду витребувано докази та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду витребувано докази. Ухвалою суду призначено судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено розгляд судового засідання. Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову та закрито підготовче судове засідання. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1989, позивач [PERSON] є власником 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] , про що видано реєстраційне посвідчення від 30.08.1989, а власником іншої 1/2 цього будинку є [PERSON] . Згідно даного свідоцтва житловий будинок має загальну площу 63,7 кв. м. Рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 29.10.2008 за № 1008, позивачу [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,08 га у межах населеного пункту по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та зобов`язано виготовити державний акт на землю. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2020 № 216796799, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, за адресою [ADDRESS] , площею 0,0885 га, з кадастровим номером 6125280700:02:001:4059. Згідно відповіді Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за вих. 1023 від 23.12.2020 вбачається, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано: 1/2 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 22.08.1989 р. за реєстровим №1240., та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 234; 1/2 частина за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 23.03.1996 р. за реєстровим №838., та записано в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 234. Відповідно до рішення Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 31.10.2017 за № 112, вирішено відкрити новий погосподарський номер будинковолодіння [PERSON] [ADDRESS] . Визнати за будинковолодінням [PERSON] адресу: [ADDRESS] , за будинковолодінням [PERSON] адресу: [ADDRESS] . Рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.10.2008 за № 280, вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проектно технічної документації на реконструкцію з добудовою до житлового будинку по [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] у відділі містобудування та архітектури райадміністрації виготовити та затвердити у установленому законом порядку відповідну проектно-технічну документацію на реконструкцію з добудовою до житлового будинку. Згідно з рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16.06.2006 року за № 58, відповідачу [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,19 га у межах населеного пункту по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та зобов`язано виготовити державний акт на землю. Рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16.06.2006 № 58, передбачалося передати відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 0,19 га, для обслуговування житлового будинку, за адресою [ADDRESS] . Однак, Державний акт на право на земельну ділянку на підставі цього рішення їй не надавався. Як вбачається з рішення Білецької сільської ради Тернопільського району від 19.05.2008 № 843, відповідачу [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,199 га по [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення, відповідачу [PERSON] 14.08.2008, видано Державний акт на право на земельну ділянку від 14 серпня 2008 року. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010864403404. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6112645472020 від 25.03.2020 вбачається, що ДП Тернопільською регіональною філією «Центр ДЗК» 14.08.2008 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1993 га, приватної форми власності за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 14.08.2008 року серії ЯД за № 225041 належить відповідачу [PERSON] . Також, відповідач [PERSON] є власником будинку за адресою [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 11.05.2006, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори. 20.12.2013 Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції їй було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до яких вона є власником об`єкту нерухомого майна - житлового будинку за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 3971551. Про даний факт також свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210480088 від 28.05.2020. Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи № 643/21-22, складеної ТВ КНІДСЕ 18.08.2022 вбачається, що згідно проведених досліджень було встановлено, що межа земельної ділянки з кадастровим номером 6125280700:02:001:0734 гр. [PERSON] по [ADDRESS] згідно даних Державного земельного кадастру накладається на належні позивачу гр. [PERSON] будівлі (житловий будинок та господарська будівля), які розташовані по [ADDRESS] , вона проходить по краю стіни житлового будинку, та на відстані 0,25 м від краю стіни господарської будівлі до середини будівлі. Фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів, які перебувають у власності позивача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] відповідають матеріалам технічної інвентаризації (технічним паспортам на будинок садибного типу розроблені Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації та ПП [PERSON] ) на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] відносно меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS] з кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка належить [PERSON] . Згідно проведених досліджень було встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка належить [PERSON] , не накладається на будинок і господарську будівлю які належить [PERSON] за адресою [ADDRESS] що розташовані на земельній ділянці площею 0,0885 га з кадастровим номером 6125280700:02:001:4059 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташована через земельну ділянку гр. [PERSON] з адресою [ADDRESS] , і вона фізично не може накладатись на земельну ділянку гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На питання чи має місце\~накладення земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~6125280700:02:001:0734,\~яка належить\~ [PERSON] ,\~на 1/2\~частину житлового\~будинку загальною\~площею 63,7\~кв.\~м.\~та господарської\~будівлі за\~адресою [ADDRESS] ,\~яка належить\~ [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~виданого державним\~нотаріусом Степановою\~Р.Г.\~22.08.1989\~року,\~та реєстраційного\~посвідчення,\~виданого Тернопільським\~обласним бюро\~технічної інвентаризації\~30.08.1989,\~експерт відповісти не має можливості, так як схема розташування будівель та споруд не має геодезичної прив`язки до місцевості будівель і споруд, і тому неможливо її використовувати щоб встановити чи існують перетинання меж земельної ділянки (накладання). Згідно проведених досліджень було встановлено, що на питання чи має місце накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка належить [PERSON] , на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв. м. та господарської будівлі за адресою [ADDRESS] , який зазначений в технічному паспорті на будинок садибного типу, виготовленому станом на 18.12.2020 року на ім`я [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , експерт відповісти не має можливості, так як схема розташування будівель та споруд не має геодезичної прив`язки до місцевості будівель і споруд, і тому неможливо її використовувати щоб встановити чи існують перетинання меж земельної ділянки (накладання). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід визнати незаконним та скасувати рішення Білецької сільської ради від 19.05.2008 за № 843, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 225040, виданого [PERSON] 14.08.2008, та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,199 га, кадастровий номер 6125250700:02:001:0734 за адресою [ADDRESS] , аргументуючи тим, що [PERSON] набула у власність земельну ділянку більшої площі на 0,0093 га ніж та, яка їй була передана у власність рішенням Білецької сільської ради №58 від 16.06.2006 року. Вказане збільшення площі земельної ділянки відповідача відбулось за рахунок території позивача, оскільки межа спірної земельної ділянки відповідача змістилась від існуючої огорожі між ділянками сторін даного спору у бік позивача та наклалася на будівлі позивача. В результаті збільшення площі відбулося порушення права власності позивача, оскільки межа земельної ділянки проходить під будівлями позивача. Суд не погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При вирішенні позову про захист порушених прав суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективним за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц). Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі\~статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною першою та другою\~статті 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~статтею 373 ЦК України\~право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Предметом спору у цій справі є законність рішення Білецької сільської ради від 19.05.2008 за № 843, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 225040, виданого [PERSON] 14.08.2008, та державної реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,199 га, кадастровий номер 6125250700:02:001:0734 за адресою [ADDRESS] . У такий спосіб позивач просила захистити її права на земельну ділянку. Частинами першою та другою\~статті 103 ЗК України\~встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Частинами першою, другою, третьою\~статті 152 ЗК України\~визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини другої\~статті 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений позивачем спосіб, має бути наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Згідно зі\~статтею 106 ЗК України\~власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж; а також: відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж: визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Земельна ділянка - це частина земної поверхні\~з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина перша статті 79 ЗК України). Формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (стаття 79-1 ЗК України). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частини третя, четверта статті 78-1 ЗК України). Як вбачається з даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ДП Тернопільською регіональною філією «Центр ДЗК» 14.08.2008 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] , площею 0,1993 га, приватної форми власності за кадастровим номером 6125280700:02:001:0734, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 14.08.2008 року серії ЯД за № 225041. Вказана державна реєстрація здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , який відповідно до ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про землеустрій» несе відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Посилання позивача, що [PERSON] набула у власність земельну ділянку більшої площі на 0,0093 га, на підставі спірного рішення Білецької сільської ради №843 від 19.05.2008, ніж та, яка їй була передана у власність рішенням Білецької сільської ради №58 від 16.06.2006 року, суд вважає безпідставним, з огляду на те, що на момент прийняття рішення Білецькою сільською радою від 19.05.2008 № 848 діяв п. 3.2.6 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 26.08.1997 року №85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.1997 року №522/2326 «Про затвердження положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів», згідно якого площа земельної ділянки в межах населеного пункту, зокрема села, на момент видачі [PERSON] у 2018 році, державного акта на право власності на земельну ділянку, визначалась до трьох знаків після коми і тому було зазначено площею 0,199 га. Відповідно до п.14 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, який є чинний, відомості про значення площі об`єкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми, тому було зазначено 0,1993 га. Отже, твердження позивача про те, що [PERSON] набула у власність земельну ділянку більшої площі на 0,0093 га є безпідставними, оскільки це було зумовлено зміною методів її підрахунку (округленням). Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його право порушене відповідачами, а також доказів, які б беззаперечно вказували на те, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідача [PERSON] . Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. Посилання позивача, що висновком експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи № 643/21-22, складеної ТВ КНІДСЕ 18.08.2022 підтверджено порушення його прав, зокрема ним встановлено, що межа земельної ділянки з кадастровим номером 6125280700:02:001:0734 гр. [PERSON] по [ADDRESS] згідно даних Державного земельного кадастру накладається на належні позивачу гр. [PERSON] будівлі (житловий будинок та господарська будівля), які розташовані по [ADDRESS] , вона проходить по краю стіни житлового будинку, та на відстані 0,25 м від краю стіни господарської будівлі до середини будівлі, однак з таким висновкам суд не погоджується, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 110 ЦПК України\~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд, відхиляє висновок експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи № 643/21-22, складеної ТВ КНІДСЕ 18.08.2022, з тих підстав, що експертом було розраховано площу земельної ділянки позивача в розмірі 0,0938 га, тоді як рішенням Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №1008, позивачу передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,08 га. Також експертом не було визначено координати межових знаків земельних ділянок, які належать позивачу та відповідачу та не встановлено накладання земельних ділянок, які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, позивачем [PERSON] не було подано доказів про належність на праві власності зробленої добудови до житлового будинку та господарської споруди, які розташовані по [ADDRESS] , а експертом не зазначено, яка площа ним була взята будівель, споруд та інших об`єктів, які перебувають у власності позивача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , при здійсненні експертизи. Також експерт про вказані суперечності не повідомив в суді під час його допиту. Клопотань про повторну, або додаткову експертизу не було заявлено.\~\~ Тому,\~суд вважає,\~що Білецька\~сільська рада\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~діяла при\~прийнятті спірного\~рішення в\~межах своїх\~повноважень та\~відповідно до\~порядку,\~визначеного ст.\~118\~Земельного кодексу\~України в\~редакції чинній,\~на момент\~вирішення питання\~передачі безоплатно\~їй у\~власність земельної\~ділянки для\~обслуговування належного\~ [PERSON] \~на праві\~власності будинку. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11, провадження № 14-525цс18,\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Тому суд, враховуючи законність рішення Білецької сільської ради від 19.05.2008 за № 843, яке було підставою набуття [PERSON] земельної ділянки у власність та те, що державний акт на право власності на земельну ділянку та державна реєстрація права власності лише посвідчують відповідне право на земельну ділянку та не мають самостійного юридичного значення, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. З огляду на викладене суд вважає, що [PERSON] не довела належними та допустимими доказами порушення свого права у спірних правовідносинах, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасувати рішення Білецької сільської ради від 19.05.2008 за № 843 та визнання недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 225040, виданого [PERSON] 14.08.2008 та скасування державної реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,199 га, кадастровий номер 6125250700:02:001:0734 за адресою [ADDRESS] . За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Тернопільська районна державна адміністрація, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання незаконним державного акту на право приватної власності. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Згідно частин 1, 6, 13\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому, суд вважає, що судовий збір слід покласти на позивач, у зв`язку з відмовою від позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed