Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Гецко Вікторія Василівна, звернувся в суд із позовом до [PERSON] , ООП Керецьківської сільської ради про участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та визначення графіку спілкування з дитиною за допомогою інтернет відеозв`язку та за допомогою телефонних засобів. В обгрунтування доводів зазначає, що позивач перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області 19.12.2018 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу, залишився проживати разом з матір`ю. Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] (мама дитини) померла. Після розірвання шлюбу і до моменту виїзду з України позивач постійно зустрічався з сином, спілкувався та брав участь у його вихованні. Згідно висновку № 82 служби у справах дітей Керецьківської сільської ради від 27.06.2022 року про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] було визначено за доцільне тимчасово влаштувати дитину [PERSON] до вітчима [PERSON] . Згідно наказу №18 від 27.06.2022 року про тимчасове влаштування малолітньої дитини, [PERSON] як дитину, залишену батьківського піклування тимчосово влаштовано до вітчима [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що з моменту смерті [PERSON] позивач не має можливості спілкуватись з малолітнім сином, оскільки вітчим перешкоджає йому у цьому. Позивач просить визначити графік спілкування з дитиною за допомогою інтернет відеозв`язку та за допомогою телефонних засобів. Суд своєю ухвалою від 26.09.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.11.2022 року. Представник позивача Гецко В., яка діє в інтересах [PERSON] подала до суду заяву (вх.№134) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі. Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Представник відповідача [PERSON] подав відзив (заперечення) на позовну заяву (вх.№7031). В обгрунтування відзиву зазначає, що відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , і з двохрічного віку виховував сина дружини [PERSON] , який називає його батьком. Після смерті дружини дитина залишилася проживати разом з ним. Батько дитини перебуває близько чотирьох років в Російській Федерації, вихованням свого малолітнього сина не цікавиться, після смерті матері дитини не приїхав до свого сина. Відповідач [PERSON] піклується, утримує, проводить дозвілля, приділяє всю батьківську турботу, для того щоб [PERSON] не обмежувався у своїх потребах. Вказує на те, що ним не чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з сином, [PERSON] навчається в другому класі, вміє читати та писати, має свій телефон і вільно ним розпоряджається. Просить відмовити у задоволенні позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55, 124 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів,у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відпвідно до ст.141 СК України - батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Згідно копіії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 26 від 21.04.2016 року виданого виконавчим комітетом Березниківської сільської ради - в графі "мати" дитини [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] , "батько" - [PERSON] (позивач). Відповідно до ст. 153 СК України - батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом досліджено: копія висновку №82 служби у справах дітей Керецьківської сільської ради про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до вітчима [PERSON] , [INFO] ; копія акту №67 про фактичне проживання (не проживання) особи від 06.07.2022 року; копія паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого 12.10.2013 року Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області; копії скріншотів телефонних розмов [PERSON] з [PERSON] . Відповідно до ч. 1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» - дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Про право батьків на спілкування з дітьми та важливість ролі батька в своїх рішеннях неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, в рішенні по справі «A.V. проти Словенії» (заява № 878/13) ЄСПЛ нагадав, що згідно зі ст. 8 Конвенції держава несе позитивні зобов`язання щодо «ефективної поваги» до сімейного життя. Зокрема, в справах, що стосуються права контакту одного з батьків, держава зобов`язана вживати заходів з метою возз`єднання батьків зі своїми дітьми і сприяти такому возз`єднанню. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, брати участь у її вихованні. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом. Між батьком і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з ним, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, вік дитини. Суд вважає, що участь [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дитиною, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку пронеобхідність встановлення днів та годин спілкування [PERSON] за допомогою телефонних засобів та інтернет відеозв`язку з дитиною [PERSON] . Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України..

Outcome: approved