Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 2020/ОВР/102-Z1869963-01 від 09 жовтня 2020 року у розмірі 50 462,82 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Просив справу розглядати у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 12 січня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву. В якій просив справу розглянути у його відсутності. Оскільки з 15 березня 2022 року призваний на військову службу під час загальної мобілізації. З 24 квітня 2022 року по даний час проходить службу у військовій частині м.Київ. Позов визнає частково. Визнає лише заборгованість по кредиту на суму 41 475,20 грн. та заборгованість по процентах в сумі 4 217,78 грн. до моменту перебування на військовій службі. Проти стягнення заборгованості по процентах згідно частини 2 статті 625 ЦПК України в сумі 4 769,87 грн. та стягнення з нього судового збору в розмірі 2 481,00 грн. заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. З матеріалів справи встановлено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідач [PERSON] 09 жовтня 2020 року уклали Договір 2020/ОВР/102-Z1869963-01, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у безготівковій формі строком на 12 місяців в розмірі 10 000,0 грн. та можливої суми кредиту в розмірі 30 000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 36,00% річних від строкової суми кредиту та 48,00 % річних від простроченої суми кредиту. Підписанням заяви-договору відповідач підтвердив досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору комплексного банківського обслуговування. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 11 квітня 2022 року становить 50 462,82 грн. За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Звертаючись до суду з цим позовом банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 11 квітня 2022 року (а.с.8-9). Із розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості по кредиту (прострочена) становить 41 475,20 грн., сума нарахованих процентів (прострочена) становить 4217,78 грн., заборгованість по платежах за частиною 2 статті 625 ЦК України становить 4 769,84 грн. Довідкою начальника П`ятого відділу Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09 серпня 2022 року № 129 підтверджується, що [PERSON] призваний на військову службу під час загальної мобілізації у воєнний час та направлений для проходження військової служби до військової частини НАСВ. З довідки т.в.о. начальника штабу - заступника командира військової частини [NUMBER] вбачається, що з 24 квітня 2022 року по даний час [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, в статях 1-2 даного Закону закріплені Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на момент винесення рішення продовжує діяти. Таким чином, оскільки відповідач являється військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу на даний час, тому з [PERSON] не підлягають стягненню проценти в сумі 4 217,78 грн., нараховані за користування кредитом. Що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 306/1157/15-ц, провадження № 61-2525св18 ( постанова від 21 лютого 2018 року). Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, відповідач [PERSON] , як військовослужбовець, який перебуває на військовій службі звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України. Тобто звільняється від стягнення 4 769,84 грн. заборгованості по платежах за частиною 2 статті 625 ЦК України. Тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 41 475,20 грн., де 41 475,20 грн. - заборгованість по кредиту. В частині стягнення з відповідача процентів (прострочених) та заборгованості по платежах за частиною 2 статті 625 ЦК України слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 50 462,82 грн. Однак позов підлягає задоволенню на суму 41 475,20 грн., тобто на 82 % (41 475,20 х 100 : 50462,82 = 82%). Тому сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 2 034,42 грн. (2 481 х 82 : 100 =2 034,42) .

Outcome: partial