Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

У листопаді 2022 року заявник\~ [PERSON] , яка є громадянкою Молдови,\~звернулась до Володарського районного суду Київської області,\~ заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, Державна міграційна служба України, із заявою в порядку окремого провадження, у якій просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її рідною сестрою [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] отримала посвідку на постійне проживання на території України з 2015 року, зареєстрована та постійно проживає разом із своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із досягненням заявницею 45- річного віку згідно Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~квітня 2018\~року №\~321\~ (далі\~Порядок), посвідка на постійне проживання на території України підлягає обміну. [PERSON] надала заінтересованій особі - Центральному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області усі необхідні документи згідно зазначеного Порядку, проте їй було відмовлено у обміні посвідки у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження заявниці зазначені персональні дані: « [PERSON] », а у її рідної сестри « [PERSON] ». Також заявниця вказує, що їй було дозволено проживати на території України разом із неповнолітнім сином, оскільки ( [PERSON] -дівоче прізвище) [PERSON] є громадянкою України та з метою воз`єднання із родиною, [PERSON] отримала відповідну посвідку. Так як усі документи були надані Центральному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, як і при першому зверненні та у зв`язку із відмовою у обміні посвідки на постійне проживання, вона звернулась зі скаргою до Державної міграційної служби з метою скасування рішення від 01.09.2022, яким їй відмовлено у оформленні посвідки на підставі п. 3 п. 62 Порядку. Проте, Державна міграційна служба надала відповідь, у якій зазначила, що у документах наданих для обміну посвідки наявні розбіжності у написанні персональних даних сестер, а тому не можливо підтвердити їх родинні відносини та також відмовлено у видачі посвідки. Тому, [PERSON] вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її рідною сестрою [PERSON] для подальшого оформлення посвідки на постійне проживання в Україні. Представники заінтересованих осіб у письмових поясненнях просили суд відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки процедура встановлення особи закріплена відповідним порядком і проводиться територіальними підрозділами ДМС, та вважали, що розбіжність у написанні персональних даних заявниці слід вирішувати шляхом внесення змін до актових записів про народження. Ухвалою суду від 22.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, одночасно витребувано від заінтересованих осіб документи на підставі яких заявниці видано дозвіл на імміграцію в Україну від 11.07.2015 та посвідку на постійне проживання в Україні. Ухвалою суду від 27.12.2022 року повторно витребувано докази у заінтересованих осіб. 17.01.2023 року надійшла витребувана судом інформація з ДМС України. 18.01.2023 від представника заявниці надійшло клопотання про виклик свідків, яке протокольною ухвалою суду від 24.01.2023 задоволено. 27.01.2023 також на електронну адресу суду від представника ДМС України Толокіної А. надійшло клопотання про участь представника заінтересованої особи у судовому засіданні, призначеному на 27.01.2023 о 09-й годині, у режимі відеоконференції з Дніпровського районного суду м. Києва. Перевіривши подане клопотання про участь учасника справи у відеоконференції, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню на підставі ч.2 ст. 212 ЦПК України. Крім того, зауважує, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували повноваження [PERSON] , яка підписала заявлене клопотання, діяти від імені ДМС України. У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили суд їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, встановив наступні обставини справи. Допитана у\~судовому засіданні\~свідок[PERSON] , повідомила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , прізвище заявниці змінено у зв`язку із укладанням шлюбу. Їх спільна рідна сестра ( [PERSON] ) [PERSON] приїхала в Україну давно, вийшла заміж та є громадянкою України. Пізніше переїхала їх мати [PERSON] . [PERSON] разом із сином вирішила переїхати до сестри з метою постійного проживання в Україні та з 2014-2015 року проживає у с. Рогізна, Володарського району Київської області на підставі дозвільних документів, зокрема посвідки на постійне проживання на території України. Народилась свідок [PERSON] у Молдові, у с. Чучуля. Про різницю у написанні дівочого прізвища сестер дізналась лише, коли [PERSON] відмовили у обміні посвідки. В ході допиту свідок [PERSON] , дівоче прізвище « [PERSON] » дала суду аналогічні показання про те, що [PERSON] є її рідною матір`ю. У їхній родині три сестри, [PERSON] є рідною сестрою заявниці та яка народилась у с. Фундури у Молдавії. Перебуває на території України з 1991 року, є громадянкою України. Їй відомо, що [PERSON] оформлено посвідку на постійне проживання в Україні саме за тією підставою, що [PERSON] є громадянкою України. Повідомила, що їх мати [PERSON] зверталась ще у Молдавії з приводу виправлення описки у свідоцтвах про народження дочок, проте їй було відмовлено. Допитана у судовому засіданні мати [PERSON] надала аналогічні пояснення, зокрема вказала, що зверталась до органів РАЦС у Молдавії, проте їй відмовили у такому виправленні. Також пояснила, що її діти були народжені у різних регіонах Молдови, а саме у с. Чучуля та с. Фундури, де народились вона та її чоловік. У зв`язку з цим могла виникнути дана помилка у написанні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », оскільки у різних регіонах різнився правопис на той час. Копією паспорта серії [NUMBER] підтверджується громадянство [PERSON] Республіки Молдови. Згідно копії посвідки на постійне проживання [NUMBER] , виданої 29.07.2015 вбачається, що остання видана на ім`я [PERSON] , громадянки Молдови, [INFO] . Також з цієї довідки у розділі відомості про дітей до 16 років видно, що заявниця має сина [PERSON] , [INFO] , який іммігрував разом із нею на територію України. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.08.2015 року, [PERSON] з 04.11.2019 року за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.08.1977 (мовою документа), встановлено, що « [PERSON] , [INFO] народилась у «с. Чучуля, Глодянский район, Молдовская ССР», про що зроблено відповідний актовий запис № 51. Батьками [PERSON] являються « [PERSON] » та « [PERSON] ». Копією свідоцтва про шлюб підтверджується факт зміни прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.08.1973 встановлено: мовою заповнення документа « [PERSON] », [INFO] , народилась у «с. Фундуры, Глодянский район, Молдовская ССР». Батьками записані « [PERSON] » та « [PERSON] ». З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] змінила прізвище у зв`язку із укладенням шлюбу 19.10.1991 року у м. Києві на « [PERSON] ». З копії паспорта № [NUMBER] видно, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та уродженкою с. Старі Фундури, Глодянського району, Республіки Молдова. Крім того, у матеріалах справи наявна копія рішення про відмову в оформленні видачі посвідки на постійне проживання від 01.09.2022 № [NUMBER] на підставі підп. 3 п.62 Порядку та копія відповіді ДМС України, згідно якої відсутні підстави для обміну посвідки заявниці у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . З копії листа Володарського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області ДМС України № 5/09 від 11.07.2015 року вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на імміграцію в Україну разом із сином [PERSON] на підставі п.3 ч.3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію». З копії посвідки на постійне проживання [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином Республіки Молдови, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також суду надано копію посвідки на постійне проживання № [NUMBER] від 04.09.2009, яка видано безстроково на ім`я [PERSON] , [INFO] , громадянки Молдови. Суду надано копію свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 27.10.1972, відповідно до якого « [PERSON] » та « [PERSON] » уклали шлюб 27.10.1972 у с. Чучуля. З копії свідоцтва про одруження підтверджується зміна прізвища [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу на « [PERSON] ». З копії посвідки на постійне проживання № [NUMBER] від 16.09.2022 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою Молдови має право на постійне проживання на території України, довідка видана до 16.09.2032. Також суду на підтвердження своїх вимог надані родинні фотознімки. З копії справи про надання дозволу на імміграцію в Україну № 3/2015 відносно громадянки Молдови [PERSON] , що була витребувана судом, вбачається, що при зверненні останньої до органів ДМС України, [PERSON] було подані ті ж самі документи, що і при зверненні з метою обміну посвідки на постійне проживання, зокрема копії свідоцтв про народження ( [PERSON] дівоче прізвище) [PERSON] та ( [PERSON] ) [PERSON] , у яких містились розбіжності у написанні прізвищ. Так, у справі міститься копія висновку Володарського РС Управління ДМС України в Київській області Березніцької О.А. від 11.07.2015, відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на імміграцію разом із її неповнолітнім сином [PERSON] згідно п.3 ч.3 ст. Закону України «Про імміграцію», як особі, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки її сестра [PERSON] постійно проживала на території України до 24.08.1991 року. Також у даному висновку вказано, що відносно [PERSON] проводились перевірки та підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну відсутні. Рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м Києві та Київської області про відмову в оформленні видачі посвідки на постійне проживання від 01.09.2022 № [NUMBER] на підставі підп. 3 п.62 Порядку [PERSON] відмовлено у обміні посвідки. ДМС України у листі повідомив заявницю, що відсутні підстави для обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а тому її скарга щодо скасування рішення від 01.09.2022 не підлягає задоволенню. Вказані розбіжності у написанні дівочих прізвищ у свідоцтвах про народження є перешкодою для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні заявниці. Факт того, що заявник\~ [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою (Горчя дівоче прізвище) [PERSON] , [INFO] , підтверджується: даними свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 12.08.1977 року, копія якого міститься в матеріалах справи, заповненого російською мовою, з якого вбачається, що « [PERSON] » народилась [INFO] в «с. Чучуля, Глодянский район, Молдавская ССР», в графі «батько» значиться « [PERSON] », мати « [PERSON] », даними паспорта заявниці, відповідно до якого вона є громадянкою Молдови, даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1973 року, з якого вбачається, що мовою документа « [PERSON] » народилась [INFO] в «с. Фундуры, Глодянский район, Молдавская ССР», в графі батьків значиться: « [PERSON] », мати « [PERSON] », співпадінням місця народження ( [PERSON] ) [PERSON] у паспорті громадянина України № [NUMBER] від 08.11.2018 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.10.1972, заповненого російською мовою, відповідно до якого « [PERSON] », який народився у «с. Чучуля, Глодинского района Молдовской ССР» та « [PERSON] », яка народилась [INFO] у «с. Ст. Фундуры Глодинского района Молдавской ССР» уклали шлюб 27.10.1972 у с. Чучуля та яким присвоєно шлюбне прізвще « [PERSON] ». Також ці обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки, покази яких суд вважає належними та допустимими, оскільки вони узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, взаємопов`язні в сукупності з ними та не суперечать їм. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності із п. 7\~Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Статтею 318 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Проаналізувавши зміст вищенаведених статтей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язане з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до п. 4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Згідно\~статті 319 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦПК України закріплено, що в рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно ч.ч. 1,2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1,6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Пунктом 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~квітня 2018\~року №\~321\~ (далі\~Порядок), встановлено, що обмін посвідки здійснюється, зокрема у разі досягненням іноземцем 45 річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія). У розділі подання документів для оформлення посвідки та їх розгляд даного Порядку визначений перелік документів, необхідних для обміну посвідки та строк їх подачі, відповідні повноваження органів територіальних підрозділів ДМС. Згідно пункту 63 вказаного Порядку копія рішення про відмову в оформленні посвідки надсилається рекомендованим поштовим повідомленням заявнику, який може відповідно до п.78 Порядку оскаржити таке рішення у адміністративному порядку або у судовому. Пунктом 72 цього Порядку передбачено, що посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі оформлення посвідки із порушенням вимог законодавства (підп. 8). У разі коли рішення про оформлення посвідки прийнято з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу проводить службову перевірку, за результатом якої складається висновок у двох примірниках та посвідки визнаються недійсними за наказом ДМС (п.п.73,74). Системний аналіз наведеного вище Порядку свідчить про те, що для оформлення посвідки у зв`язку із настанням іноземцем 45 річного віку необхідно звернутись до територіального підрозділу ДМС із визначеним пакетом документів. Як вбачається при зверненні [PERSON] до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області нею було дотримано вимоги вказаного Порядку та надано усі необхідні документи для обміну посвідки на постійне проживання, проте отримано відмову, що вбачається із листа 01.09.2022 № 80112300015562. Як зазначено у вказаному листі заінтересованої особи, у видачі посвідки відмовлено саме на підставі підп. 3 п. 62 Порядку, тобто, дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію. Таким чином, у даному випадку, територіальним підрозділом ДМС процедура встановлення особи [PERSON] та її родинних відносин із громадянкою України [PERSON] проводилась у 2015 році під час надання й дозволу на імміграцію в Україну на підставі тих самих документів, що були надані заявником для обміну посвідки. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що органом ДМС під час надання дозволу на імміграцію [PERSON] та оформлення посвідки на постійне місце проживання в Україні не було виявлено таких підстав, що унеможливлювали оформлення посвідки, зокрема не підтвердження факту родинних відносин заявника із рідною сестрою [PERSON] , яка є громадянкою України. Дане рішення територіального органу ДМС не скасовано, як і не визнано посвідку недійсною на підставі п. 73,74 Порядку, а тому фактично [PERSON] здійснено перешкоду у оформленні (обміні) посвідки на постійне місце проживання в Україні у зв`язку із досягненням нею 45 річного віку. Оскілки заявницею\~було подано\~скаргу на\~рішення про\~відмову у\~оформленні посвідки,\~яка не\~була задоволена,\~та іншим\~шляхом усунути\~описку у\~написанні прізвищ\~у свідоцтвах\~про народження\~заявниці та\~ [PERSON] ,\~які видані\~іноземними органами\~не можливо,тобто\~у даному\~випадку наявні\~об`єктивні\~причини,\~які не\~залежать від\~волі особи,\~що обумовлюють\~неможливість отримання\~документу на\~підтвердження юридичного\~факту, то захист прав та інтересів [PERSON] підлягає захисту у судовому порядку, адже виникнення у неї права на обмін посвідки залежить саме від встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] . Крім того, суд зауважує, що неправильне написання дівочого прізвища сестри заявниці в свідоцтві про народження [PERSON] , відбулось в зв`язку з неуважністю посадових осіб та різницею у правописі різних регіонів Республіки Молдови, що підтверджується експертним висновком від 22.01.2015 № 056/33-2, що міститься у матеріалах справи. Ураховуючи наведене\~та те,\~що відносно\~заявника було\~проведено процедуру\~встановлення її\~особи та\~ родинних\~відносин із\~ [PERSON] \~у 2015\~році,\~встановлення різниці\~у написанні\~прізвищ заявниці\~та її\~сестри було\~виявлено органами\~ДМС під\~час звернення\~ [PERSON] \~з метою\~обміну посвідки,\~то слід\~дійти висновку\~про наявність\~правових підстав\~для встановлення\~зазначеного факту,\~оскільки заявником\~використано усі\~можливі способи\~досудового вирішення\~даного питання. Із заяви [PERSON] вбачається, що факт встановлення родинних відносин, необхідний їй для одержання в органах ДМС посвідки на постійне місце проживання на території України. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на доведеність неможливості у позасудовому порядку отримати (обміняти) довідку на постійне місце проживання в Україні у відповідності до умов Порядку. Судові витрати на підставі ч.7\~ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved