Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

02 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави росія (російська федерація) в особі посольства російської федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що внаслідок порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна через вторгнення, що є очевидними та загальновідомими фактами, які в силу чинного законодавства та норм міжнародного права не підлягають доказуванню, йому заподіяна моральна шкода у розмірі 999\~000\~000\~000\~000\~002,00 грн., яку останній просить стягнути з держави росія крім цього, внаслідок порушення його права на добросовісну, кваліфіковану та правомірну діяльність посадових та службових осіб органів державної влади в частині добросовісності просить стягнути з держави Україна 1 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 19.12.2022 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. 09.01.2023 року представником відповідача Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, подано відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги в повному обсязі з підстав їх необгрунтованості. 12.01.2023 року справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, у позові просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримував. Представник відповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, під час підготовчого засідання заперечував проти задооволення позову. \~ \~ \~ \~Представник відповідача держави росія (російська федерація) в особі посольства російської федерації в Україні, в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у своєму позові вказує про те, що порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна через вторгнення, що є очевидними та загальновідомими фактами, які в силу чинного законодавства та норм міжнародного права не підлягають доказуванню, йому заподіяна моральна шкода у розмірі 999\~000\~000\~000\~000\~002,00 грн., крім цього, внаслідок порушення його права на добросовісну, кваліфіковану та правомірну діяльність посадових та службових осіб органів державної влади України в частині добросовісності йому заподіяна моральна шкода у розмірі 1 грн. Суд вважає, що порушення з боку російської федерації суверенітету та територіальної цілісності держави Україна, а також перешкоди в реалізації позивачем свого процесуального права на добросовісну, кваліфіковану та правомірну діяльність посадових та службових осіб органів державної влади України в частині добросовісності не є безумовними підставами для відшкодування моральної шкоди. Доказування наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправністю дій її заподіювача і шкодою є обов`язком позивача. Вимогами ст. 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1 і ч. 2ст. 23 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінки заподіювача шкоди і заподіяною шкодою. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що [PERSON] завдано моральної шкоди внаслідок незаконних (неправомірних) дій держави Україна в особі Кабінету Міністрів України. Оскільки позивач не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави Україна перед ним за завдані збитки, то його позов у цій частині є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з російської федерації, то в цій частині позов також не підлягає до задоволення з тих підстав, що рішенням суду у справі №686/5130/22 з аналогічним предметом позову, на користь [PERSON] з держави російська федерація у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, стягнуто грошові кошти в сумі 500 000 гривень. Тобто, з аналогічних підстав, судом уже постановлено рішення та зобов`язано здійснити відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві збройною агресією проти України. У даному позові позивач не зазначав третю особу та змінив розмір моральної шкоди, змінивши таким чином сторони у справі, у зв`язку із чим відсутні підстави для закриття провадження у справі, а тому позовні вимоги слід вирішувати по суті із постановленням рішення про відмову у їх задоволенні з тих підстав, що питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві збройною агресією проти України, вже вирішено, шляхом постановлення відповідного рішення. Враховуючи наведене суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed