Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У лютому 2021 року ТОВ «Подолжилбуд» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОДОЛЖИЛБУД» та [PERSON] було укладено Договір № 18112019 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 215000,00 грн., кінцевий термін повернення кредиту - 17.11.2020 року. Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору та надав кошти в користування відповідачу, однак остання не виконує належним чином умов договору в частині повернення коштів внаслідок чого утворилась заборгованість. А тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 10.02.2021 року становить: 218437,05 грн., з яких: основна сума боргу 215000,00 грн., інфляційні збитки - 1935,00 грн., 3 % річних - 1502,05 грн. Ухвалою від 10.03.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 13.02.2023 року залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд Товариство з обмеженою відповідальністю «Фронтон Білдінг». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволенні позову, просив відмовити в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОДОЛЖИЛБУД» та [PERSON] було укладено Договір № 18112019 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Відповідно до п. 1.1. Договору № 18112019 Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику поворотну безвідсоткову (під 0 %) фінансову допомогу (в подальшому - «Фінансова допомога»), а Позичальник зобов`язується використати її для власних потреб і повернути у визначений даним Договором строк. Згідно п. 2.1. Договору № 18112019 Позикодавець надає, а Позичальник отримує Фінансову допомогу з метою її використання для власних потреб. Положенням п. 3.1. Договору № 18112019 встановлено, що розмір Фінансової допомоги за даним договором становить 215000,00 грн. Однак, позивач не надав суду доказів, що відповідачу були перераховані кошти, які в подальшому були використані відповідачем, а тому суд позбавлений можливості встановити, що позивач виконав власні зобов`язання та надав кошти відповідачу в користування. В матеріалах справи міститься платіжне доручення № 7772 від 18.11.2019 року та платіжне доручення № 554 від 20.11.2019 року на які посилається позивач, як на виконання умов договору, разом з тим, як вбачається і зазначених платіжних доручень грошові кошти були надані [PERSON] за договором № 181119. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Таким чином, оскільки позивач не надав доказів, що на виконання умов договору № 18112019 від 18.11.2019 року на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в розмірі 215000,00 грн. та вони були використані відповідачем, тобто у відповідності до положень статті 1054 ЦК України позивач не надав доказів надання коштів відповідачу, відповідно суд позбавлений можливості встановити обов`язок відповідача повернути грошові кошти, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed