Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 березня 2003 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. В обгрунтуваня вказав, що спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з тим, що сторони мають різні характери, погляди на життя та ведення побуту. Вони не проживають разом як чоловік та жінка, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного та взагалі не підтримують шлюбних відносин більше двох років. На даний час позивач фактично проживає в м. Переяслав, Бориспільського району, Київської області. Зазначені обставини зробили неможливим примирення та збереження сім`ї, а шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В позовній заяві позивач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 282 ЦПК України, про що 07.02.2023 року постановлено відповідну ухвалу. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо даних про їх права та взаємовідносини, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, дійшов наступних висновків. Як встановлено і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.12.2022 року, сторони перебувають в шлюбі, що зареєстрований 22 березня 2003 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. (а.с.7). У шлюбі народилося двоє дітей, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.03.2009 року Відділу РАЦС Чигиринського РУЮ Черкаської області, актовий запис № 20 про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.8 ) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.2007 року виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.9) . Враховуючи, що сторони не проживають разом більше двох років, тобто тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому позов слід задовольнити. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " [PERSON] ". Питання розподілу судових витрат стороною не порушувалося. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved