Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач зазначав, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2017 року. За час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року з позивача було стягнуто на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері дитини - [PERSON] . На час розгляду цієї справи у Броварському відділі державної виконавчої служби Броварського району Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист виконавчий лист про стягнення аліментів із позивача на користь [PERSON] . Водночас 02 жовтня 2017 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про що зроблено актовий запис №34. [INFO] у нього народилася друга дитина - [PERSON] . Разом з тим, на його утриманні перебуває дитину дружини [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на викладене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року та стягнути з нього на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , і, на підставі ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття (а.с. 14). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з [INFO] по [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , на думку суду, є можливим з огляду на визнання заявлених вимог позивача [PERSON] відповідачкою [PERSON] , а тому заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved