Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

адвокат Ніколенко М.Є. від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення спадкового майна з-під арешту. В обґрунтування позову пояснив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя йому належали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є позивач та її матір [PERSON] . [PERSON] звернулася до державного нотаріуса\~Четвертої Криворізької\~державної нотаріальної\~контори Артеменко\~Л.М. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 25.05.2022 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через заборону відчуження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Арешт накладений 27.07.2011 Довгинцівським відділом ДВС. Позивач намагалася вжити заходи досудового врегулювання, однак вона не є стороною виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити та зняти арешт з нерухомого майна, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , який накладено 27.07.2011 за номером запису про обтяження 11475591 (спеціальний підрозділ), постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС КМУЮ Здробілко С.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27782588. Ухвалою суду від 11.11.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Стицькова О.С. скористалась правом подання відзиву на позовну заяву та 23.12.2022 подала до суду відзив, відповідно до якого просила в задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити в повному обсязі, справу просила розглянути без участі представника відділу. Третя особа завідувач Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Артеменко Л.М. звернулась до суду з заявою про розгляд справи без присутності державного нотаріуса. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцеві на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2013, зареєстрованого у реєстрі за № 1110, серія та номер: ВТК №826034 (а.с. 14-20), та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцеві на праві власності на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Дніпроторгправозабезпечення» від 15.06.2007 у справі № 20-1/2007 (а.с. 21-32). Спадкоємцями першої черги є позивач у справі та її матір [PERSON] . 01.10.2021 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса\~Четвертої Криворізької\~державної нотаріальної\~контори Артеменко\~Л.М. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 25.05.2022 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через заборону відчуження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.10.2022 постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС Криворізького МУЮ від 27.07.2011 по виконавчому провадженні № 27782588 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (а.с. 38, 39). Відповідно до відповіді Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.08.2022 [PERSON] відмовлено у наданні інформації у зв`язку з тим, що вона не є стороною виконавчого провадження (а.с. 35, 36). У відзиві на позовну заяву державний виконавець Стицькова О.С. повідомила, що виконавче провадження № 27782588 завершене, підтверджень про сплату боргу не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею ст. 50 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правових відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Встановлено, що виконавче провадження, для забезпечення виконання якого на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт - завершене, однак арешт не знятий. Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Встановлено, що позивач є одним із спадкоємців першої черги майна [PERSON] , на яке накладено арешт. За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, оскільки виконавче провадження, де боржником є [PERSON] , який помер [INFO] , та в рамках якого накладено арешт на майно останнього, на виконанні в державній виконавчій службі наразі не перебуває та знищене у зв`язку з закінченням терміну зберігання, стягувач протягом 10 років повторно не пред`явив виконавчий документ до стягнення, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача як спадкоємця, внаслідок чого він позбавлений права оформити на себе частку спадщини та в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] у повному обсязі. Витрати по справі слід віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Outcome: approved