Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

15 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 16.06.2000 Броварським РВГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 22.11.2022 під час виконання бойового завдання щодо звільнення міста Лисичанськ, під час оборонного бою у районі селища Спірне, Донецької області, військовослужбовець за мобілізацією, старший сержант [PERSON] , головний сержант 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] оперативного командування « [INFO] » Сухопутних військ Збройних Сил України зник безвісти. В ході службового розслідування було встановлено, що старший сержант [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, свідками чого були військовослужбовці військової частини [NUMBER] . На підтвердження факту загибелі [PERSON] під час виконання бойового завдання заявницею подано висновки службового розслідування, що було проведено з 22.11.2022 по 29.12.2022; Акт за фактом загибелі [PERSON] головного сержанта 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] оперативного командування « [INFO] » Сухопутних військ Збройних Сил України; Витяг з наказу про підсумки службового розслідування за фактом загибелі [PERSON] ; Акт № 5 про настання смерті від 28.12.2022, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] за номером 2034 від 31.12.2022. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15.02.2023 відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця з`явилась, підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Заінтересована особа не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.08.2012, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Згідно з наказом №2 командира військової частини № [NUMBER] від 12.03.2022 [PERSON] було зараховано до списків особового складу військової частини та він приступив до виконання службових обов`язків. 22.11.2022 під час виконання бойового завдання із звільнення міста Лисичанськ, під час оборонного бою у районі селища Спірне, Донецької області, військовослужбовець за мобілізацією, старший сержант [PERSON] , головний сержант 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] оперативного командування « [INFO] » Сухопутних військ Збройних Сил України зник безвісти. У результаті проведеного службового розслідування встановлено, що 22 листопада 2022 року, під час виконання бойового завдання із звільнення міста Лисичанськ Сєвєродонецького району, Луганської області, головний сержант 1-го стрілецького воду 2- стрілецької роти військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] , знаходячись на бойових позиціях « [INFO] », неподалік селища Спірне, Бахмутського району, Донецької області під час стрілецького бою зі збройними силами російської федерації, отримав поранення несумісне з життям. Тіло головного сержанта 1-го стрілецького взводу 2-1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] на момент проведення службового розслідування продовжує знаходитися на території, підконтрольній противнику. Повідомлення про загибель військовослужбовця сформовано та направлено до [INFO] після отримання показів свідків - [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт загибелі військовослужбовця. Окрім цього, на підставі показів свідків було оформлено акт про настання смерті старшого сержанта [PERSON] . В журналі бойових дій військової частини [NUMBER] 22 листопада 2022 року зроблено запис, що за інформацією від начальника штабу 1 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] під час стрілецького бою на позиціях 1 стрілецького батальйону зник безвісти головний сержант 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] . Зі слів командування 1 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] старший сержант [PERSON] загинув, але тіло не було можливості евакуювати з позицій. Також під час службового розслідування встановлено, що загибель старшого сержанта [PERSON] не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяними собі тілесного ушкодження. Старший сержант [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Таким чином, смертельне поранення військовослужбовця отримано під час бойових дій і забезпечення, здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Вказані обставини відображені в Акті за фактом загибелі головного сержанта 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] від 31.12.2022 та у Наказі командира військової частини [NUMBER] №723-агд від 31.12.2022. Факт загибелі [PERSON] також підтверджується Актом № 5 про настання смерті від 28.12.2022, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] за номером 2034 від 31.12.2022. Заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки не пред`явлено документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація смерті, що підтверджується відмовою Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №105/33.3-52 від 24.01.2023. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545. Відповідно до положень наказу підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації), починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз. 4 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У заяві про встановлення факту смерті заявниця вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання і його тіло залишилось на позиціях, які були захоплені збройними силами російської федерації, а тому відсутня можливість отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Отже, заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту смерті свого чоловіка та отримати відповідне свідоцтво про смерть. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд враховує, що можливості збору або отримання доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. З огляду на викладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Бобрик, Броварського району, Київської області, громадянина України, який загинув [INFO] , виконуючи бойове завдання під час оборонного бою у районі селища Спірне, Бахмутського району, Донецької області, Україна. "Душу й тіло... - за нашу Свободу ". Честь і Слава усім Захисникам України.

Outcome: approved