Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

07 вересня 2022 року представник позивача звернувся з вказаним позовом до Кременчуцького районного суду Полтавської області . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд Глобинському районному суду Полтавської області. 07 жовтня 2022 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена справа. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Позивачем 30.11.2021 року було направлено претензію кредитора до Глобинської державної нотаріальної контори та 20.12.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Градизької державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи та 04.01.2022 року отримана відповідь, що спадкоємцями померлого позичальника є відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 13.01.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором від 14.11.2012 року становила 17535,64 грн., яка складається з: 17535,64 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита. 01 листопада 2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що з претензією кредитора за кредитним договором б/н від 04 листопада 2014 року до Глобинської державної нотаріальної контори позивач звернувся 24.11.2021 року, з претензіями до відповідачів, позивач звернувся 06.01.2022 року і у цих претензіях він також вказав, що вони за кредитним договором б/н від 04 листопада 2014 року. Однак як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих документів, позивачем додано анкету-заяву, підписану [PERSON] 14 листопада 2012 року та у позовній заяві позивач вказує саме цю анкету-заяву як підставу виникнення кредитних правовідносин між позивачем та покійною [PERSON] . Таким чином, позивач висунув претензію до відповідачів за іншим кредитним договором б/н від 04.11.2014 року, а за кредитним договором б/н від 14.11.2012 року претензії не подавались. Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Окрім того, позивачем не вказується коли та від кого він отримав інформацію про смерть [PERSON] , що має суттєве значення, також позивач не вказує, яким чином та від кого він отримав копію свідоцтва про смерть спадкодавця. Як вбачається з розрахунку позивача, його складено за період починаючи з 04.11.2014 року станом на 31.05.2019 року, при цьому позивач звернувся до суду з позовом у липні 2022 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якого він заявляє (а.с.114-116). 14 грудня 2022 року представник позивача направив до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що 24 лютого 2021 року було надано копію документу про смерть позичальника. Перша претензія кредитора від 24.11.2021 року була направлена до Глобинської державної нотаріальної контори 26.11.2021 року. Копію листа від 30.12.2021 року від Градизької державної нотаріальної контори до АТ КБ «Приватбанк», із якого банку стало відомо про спадкоємців, які прийняли спадщину, отримано банком 04.01.2022 року. 13.01.2022 року банком було направлено претензії до трьох спадкоємців. При формуванні претензій було допущено технічну помилку при зазначенні дати укладення кредитного договору, коректною датою укладення кредитного договору просять вважати 14.11.2012 року. Крім того, відповідач [PERSON] 27.01.2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, отже претензія була банком направлена навіть раніше, ніж видане свідоцтво про право на спадщину. Розмір ціни позову по справі становить 17535,64 грн, а вартість успадкованого майна вартує не менше ціни позову. Усі відповідачі прийняли спадщину після померлої, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату , час та місце судового засідання, направила заяву про відкладення розгляду справи з причини, яка визнана судом не поважною. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомили. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 14.11.2012 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім`я «Пенсійну картку» (а.с.24). До позовної заяви банком додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правил надання банківських послуг (а.с.25-50). На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.11.2012 року, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за договором становить 17535,64 грн, яка складається з: 17535,64 грн- заборгованості за простроченим тілом кредита (а.с.9-16). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У позовній заяві, представник позивача, як на підставу стягнення з відповідачів як зі спадкоємців [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилається на наявність між АТ КБ «Приватбанк» та останньою кредитних правовідносин, які виникли на підставі Анкети-заяви б/н від 14.11.2012 року. Разом з тим, як вбачається з Анкети-заяви б/н від 14.11.2012 року, [PERSON] на підставі неї оформила саме «Пенсійну картку». Тобто, банком не надано суду доказів виникнення між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] правовідносин, які свідчать про те, що остання зверталася до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про видачу на її ім`я саме кредитної картки та на підставі якої [PERSON] було видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що представником позивача не доведено доданими до позовної заяви доказами виникнення між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14.11.2012 року кредитних правовідносин, оскільки на підставі заповненої анкети цього дня [PERSON] було видано «пенсійну картку», а не кредитку картку «Універсальна». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.56). АТ КБ «Приватбанк» отримало копію свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] (а.с.138). 24 листопада 2021 року АТ КБ «Приватбанк» склало претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, яку направило до Глобинської державної нотаріальної контори 30 листопада 2021 року, у якій зазначило, що 04.11.2014 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір. У зв`язку з тим, що [PERSON] померла, а її зобов`язання перед банком виконано не було, банк просив зокрема повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 17535,64 грн (а.с.57-59). Глобинська державна нотаріальна контора листом від 14.12.2021 року № 668/01-16 повідомила АТ КБ «Приватбанк», що Претензію кредитора після померлої [INFO] [PERSON] передано до Градизької державної нотаріальної контори Крменчуцького району (а.с.60). Градизька державна нотаріальна контора листом № 743 01-16 від 30 грудня 2021 року, який було отримано АТ КБ «Приватбанк» 04.01.2022 року, повідомила останнє, що після померлої [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу 19 травня 2021 року за № 107/2021, спадщину в установлений законом строк прийняли: [PERSON] - чоловік померлої; [PERSON] - син померлої та [PERSON] - син померлої. Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини та відмовились від обов`язкової долі у спадщині немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.61). Як вбачається з копії спадкової справи № 107/2021, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття спадщини після померлої подали [PERSON] - чоловік померлої; [PERSON] - син померлої та [PERSON] - син померлої. 27.01.2022 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.101-112). 06.01.2022 року АТ КБ «Приватбанк» склало Листи - претензії на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які направило на їх адресу 13.01.2022 року та у яких АТ КБ «Приватбанк» їх повідомило, що 04.11.2014 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 17535,64 грн. Просило, у відповідності до ст. 1282 ЦК України, задовольнити вимоги кредитора (а.с.64-67). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Отже, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора підлягають встановленню обставини, пов`язані із з`ясуванням факту, який підтверджує, що у спадкодавця на момент його смерті існували не виконані кредитні зобов`язання, кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Статтею 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вже встановлено судом, представником позивача не доведено факт виникнення між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14.11.2012 року саме кредитних правовідносин, оскільки на підставі заповненої анкети цього дня [PERSON] було видано «пенсійну картку», а не кредитку картку «Універсальна». Крім того, АТ КБ «Приватбанк» у претензії кредитора зазначає, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 04.11.2014 року. Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження вказаного факту, а саме не надано анкету-заяву, підписану [PERSON] 04.11.2014 року або укладеного цього ж дня кредитного договору. Приймаючи до уваги те, що представником позивача не доведено наявність між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитних правовідносин, а отже не доведено, що АТ КБ «Приватбанк» набуло статусу кредитора спадкодавця [PERSON] , суд дійшов висновку, що правові підстав для стягнення з її спадкоємців заборгованості за кредитним договором відсутні, тому позов до задоволення не підлягає. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed