Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

25.01.2022 р. заявник [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою про призначення опікуном її сводної сестри, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що її сестра, [PERSON] , страждає на психічне захворювання і є особою з інвалідністю І групи з дитинства довічно та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.02.2013 року у цивільній справі № 1414/5647/2012 [PERSON] визнана недієздатною. Над нею була встановлена опіка. Опікуном призначена їхня мати, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері її недієздатна сестра залишилась без опікуна. Повідомила, що внаслідок наявного захворювання сестра заявника обмежена до самообслуговування, обмежена у здатності самостійно пересуватися тощо та потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Зазначила, що за результатами звернення до опікунської ради при виконкомі Миколаївської міської ради останні не заперечують проти призначення заявника опікуном над її сестрою [PERSON] задля подальшого забезпечення реалізації особистих немайнових і майнових прав і інтересів останньої. Посилаючись на вказані обставини та положення законодавства, [PERSON] звернулася в суд з даною заявою. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.02.2022 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Під час розгляду судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була встановлена перша група інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою серії 20-00 М № 011502 від 20.04.2001 р. Відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.02.2013 року по справі № 1414/5647/2012 (провадження № 2-о/488/4/2013) [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Вказаним рішенням суду опікуном призначено [PERSON] , [INFO] . Згідно з Свідоцтвом про смерть, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.10.2021 року, [PERSON] померла [INFO] , про що був зроблений відповідний актовий запис № 888. 11.01.2022 р. на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради м. Миколаїв, була розглянута заява [PERSON] щодо розгляду її кандидатури для призначення опікуном над [PERSON] , [INFO] , особою з інвалідністю I гр. з дитинства, визнаної недієздатною рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 27.02.2013 року, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю опікуна. За результатами засідання опікунської ради від 11.01.2022 р. було ухвалено рішення, яким рекомендовано на засіданні Корабельного районного суду м. Миколаєва призначити [PERSON] опікуном над сестрою [PERSON] , 1985 року народження, особою з інвалідністю І групи з дитинства, визнаної недієздатною рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.02.2013 року, у зв`язку зі смертю опікуна. Згідно з Поданням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.01.2022 р. за вих. № 366/02.02.01-22/09/14/21, [PERSON] постійно піклується про [PERSON] та здійснює догляд за нею. Згідно з медичним висновком від 15 грудня 2021 року [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном. За результатами розгляду Виконавчий комітет Миколаївської міської ради запропонував на розгляд суду кандидатуру [PERSON] для призначення її опікуном над недієздатною [PERSON] , 1985 р.н. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України підставами звільнення від доказування є обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56 Цивільного кодексу України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 58 Цивільного кодексу України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до п. 4, 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з п. 3, 4 ст. 67 ЦК України опікун вчиняє правочин від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. У поданні орган опіки та піклування пропонує призначити опікуном над недієздатною [PERSON] заявника [PERSON] як таку, що постійно піклується та здійснює догляд за нею та за станом здоров`я може бути опікуном після смерті опікуна [PERSON] . Враховуючи те, що ніяких протипоказань заявник для встановлення опікунства над недієздатною особою [PERSON] не має, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та призначити її опікуном над недієздатною [PERSON] .

Outcome: approved