Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

06 жовтня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що є надавачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані житлово-комунальні послуги у відповідача утворилася заборгованість, яка складає 18 423,39 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2022 року цивільну справу № 753/12050/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 жовтня 2022 року. 19 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 05 грудня 2022 року на 12:00 год. 05 грудня 2022 року розгляд справи було відкладено на 01 лютого 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача. 06 грудня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення (вх. № 58764), відповідно до яких вона вказує, що не заперечує стосовно факту наявності заборгованості, однак зазначає, що на даний час не має можливості оплатити борг, так як має лише пенсійну виплату у розмірі 2510,59 грн. Також [PERSON] зазначає, що має на праві власності ще одну квартиру, яку здавала в оренду (виходячи з цього - мала додаткових дохід), але з початку карантинних обмежень не має можливості її здавати. В поясненнях [PERSON] наголошує, що ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" неналежним чином надає комунальні послуги У судове засідання 01 лютого 2023 року сторони не з`явились. Від представника позивача 01 лютого 2023 року надійшла заява (вх. № 6362) про розгляд справи за її відсутності, зазначено, що позовні вимоги вона підтримує та просить задовольнити. Повістка адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, судові повістки та позовні заяви надсилались відповідачам за їх зареєстрованими місцями проживання. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 75,70 кв. м, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2014 року (а.с. 10) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12 червня 2014 року (а.с.12). Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» виконує функції експлуатаційної організації у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 85 від 04 травня 2005 року (а.с.8) та розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №534 від 29 червня 2005 року (а.с.8) та надає житлово-комунальні послуги. 23 березня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.16-18). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення статей 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. За приписом статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до розпорядження КМДА від 15 листопада 2017 року № 1444 про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , було встановлено тариф оплати послуг 6,80 грн за 1 кв. м загальної площі квартири за місяць з ПДВ, а з листопада 2019 року такий тариф становив 6,52 грн, оскільки було виключено послугу з вивезення сміття та твердих побутових відходів. Загальна площа квартири [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість, становить 75,70 кв.м., що підтверджується свідоцтвами про про право на спадщину за законом від 09 грудня 2014 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12 червня 2014 року. Звертаючись із позовною заявою, позивач вказав, що відповідачка не належним чином виконувала умови договору, внаслідок чого у неї за період з квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 16 514, 68 грн., на яку позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1425,90 грн. та 3% річних у розмірі 482,81 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.48-49) вбачається, що відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання перед позивачем з оплати спожитих житлово-комунальних послуг, в результаті чого за період з квітня 2019 року по кінець серпня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 16 514,68 грн. Відповідач не оспорювала наявність у неї заборгованості за оплату комунальних послуг та не оспорювала розмір такої заборгованості, навпаки у своїх пояснення зазначила, що не заперечує її наявність. Щодо доводів відповідачки стосовно того, що позивачем неналежним чином надаються житлово-комунальні послуги, то вони не підкріплюються жодними доказами. Розрахунок заборгованості за внескам на утримання будинку та прибудинкової території був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку тарифів та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 482,81 грн та інфляційні втрати в розмірі 16514,68 грн, які були нараховані до 24 лютого 2022 року. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд приймає до уваги пояснення відповідачки щодо причин наявності заборгованості, а саме відсутність достатньої кількості грошей, проте вказане не є підставою для звільнення від сплати коштів за отримані комунальні послуги та підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Ковальська -Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 18 423,39 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved