Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений 24.04.2004 між нею та відповідачем, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №186, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2004. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 24.04.2004 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка є на теперішній час повнолітньою. Разом з цим, побудувати з відповідачем сім`ю на основах взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, не вдалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка зазначає, що тривалий час вона з відповідачем проживає окремо один від одного. Спір щодо поділу майна відсутній. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2022 визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, у разі повторної неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Разом з цим, суд не бере до уваги заяву відповідача від 30.12.2022, подану за допомогою поштового зв`язку, в якій він просив розірвати шлюб, оскільки відповідно даних, які містяться у змісті конверту, вказана заява надіслана позивачкою, а не відповідачем по справі. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частини 4\~статті 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] \~\~від 24.04.2004, між\~\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 24 квітня 2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №186. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного Кодексу\~України України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 1 статті 104 Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Згідно з статтею 112 Сімейного Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 Сімейного Кодексу\~України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано. Враховуючи зазначене, та те, що відповідачем відзиву на позов не надано, суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON] прізвище - [PERSON] . Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved