Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», в подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», про визнання недійсним рішення, оскільки вважає, що рішення комісії Відповідача з розгляду акту № 035742 від 23.04.2019 року, що оформлене протоколом № 092 від 05.06.2019 року, та проведення нарахування обсягу спожитої та неврахованої електричної енергії, є неправомірними, а отже підлягають скасуванню, з огляду на порушення відповідачем порядку складання актів про порушення, порушення відповідачем процедури розгляду актів та прийняття відповідних протоколів, не проведення відповідачем експертизи, безпідставного нарахування обсягу спожитої та неврахованої електричної енергії. Вказує, що вона не вчиняла вказаних в актах правопорушень. Відповідачем подано до суду відзив, згідно якого повністю заперечує проти задоволення позову, зазначаючи про правомірність дій відповідача, дотримання процедури складання та прийняття вказаних документів та прийняття відповідних рішень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини, дослідивши письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2005 року між ЗАТ «Київобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією побутовим споживачем № Ж-49, згідно якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності 31 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. 23.04.2019 року складено Акт про порушення № К035742, згідно з яким встановлено порушення ПРРЕЕ та нараховано 205\~199,06 грн. 05.06.2019 року складено Протокол № 092 засідання комісії по розгляду акту № 035742 від 23.04.2019 року. Вважаючи рішення комісії Відповідача з розгляду акту № 035742 від 23.04.2019 року, що оформлене протоколом № 092 від 05.06.2019 року, та проведення нарахування обсягу спожитої та неврахованої електричної енергії, неправомірними, Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Вирішуючи вказаний спір по суті, суд зазначає наступне: За ст. 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є\~лише фіксацією\~такого порушення,\~що було\~виявлено під\~час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Вказана правова позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № № 522/12901/17-ц. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначала, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію також висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі № 800/559/17, від 03.04.2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018 року у справі № 9901/497/18. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та\~визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Беручи до уваги вказані вище обставини, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача повністю з огляду на неправильно обраний спосіб захисту права, що не сприяє ефективному відновленню можливого порушеного права позивача. При цьому, суд не надає правової оцінки складеним відповідачем актам, рішенням та нарахування обсягу спожитої та неврахованої електроенергії, не підтверджує та не спростовує викладені в них факти, оскільки в даній справі вимог про відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні яких суд має дати оцінку щодо складених відповідачем документів, не заявлено. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed