Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи його тим, що з 20.02.2016 вона перебувала у шлюбі з [PERSON] .. 21.12.2022 рішенням Котелевського районного суду Полтавської області шлюб між ними розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача. Судовим наказом Октябрьського районного суду м. Полтава від 15.11.2022 з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі частини заробітної плати (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2022 і до повноліття дитини. Відповідно до посвідчення [NUMBER] від 11.11.2019 та медичного висновку №96 від 02.12.2019 [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років. Позивач зазначає, що не має можливості працювати, так як проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без стороннього догляду і опікується нею. Крім того, просить суд врахувати, що відповідач є працездатною особою та офіційно працевлаштований. Враховуючи зазначене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою суду від 29.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. 12.01.2023 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно був одружений з позивачкою. Шлюб розірвано. Від шлюбу в них є неповнолітній син - [PERSON] . З позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. Судовим наказом Октябрьського районного суду м. Полтава від 15.11.2022 з нього вже стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі частини заробітної плати (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2022 і до повноліття дитини. Позивачка просить стягнути також аліменти на її утримання, посилаючись на те, що вона проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікується нею, у зв`язку з чим не має можливості працювати. При цьому, не надає підтверджуючих документів, що дитина дійсно не може обходитися без стороннього постійного догляду. Також, позивачка не аргументувала розмір позовних вимог, не зазначила своє матеріальне становище, в тому числі розмір витрат, які вона отримує від держави на дитину-інваліда. Вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивачка, є значно завищеним. 17.01.2023 позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відзив на позовну заяву, поданий відповідачем, є необґрунтованим, наведені в відзиві заперечення відхиляє з таких мотивів. Працювати вона не має можливості, так як проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, що підтверджується медичним висновком № 96 від 02.12.2019. [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років, підгрупа А. Крім того зазначає, що особам віком до 18 років із винятково високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги чи диспансерного нагляду інших осіб лікарсько-консультативні комісії лікувально-профілактичних закладів присвоюють категорію «дитина-інвалід» підгрупи А. Також підтвердила, що вона дійсно отримує державну допомогу на дитину-інваліда. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. (а.с.20) Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 11.11.2019 року [PERSON] є дитиною з інвалідністю. В посвідченні зазначено, що законним представником (опікуном) [PERSON] є позивачка. (а.с. 14) Відповідно до копії корінця медичного висновку № 96 від 02.12.2019 року про дитину з інвалідністю до 18 років, діагноз цукровий діабед І типу, вперше виявлений, важка форма, дійсний до 03.08.2034 року. Дата перегляду 01.07.2034 року. (а.с. 5, 6) Позивачка зазначає, що потребує допомоги на її утримання, оскільки не має можливості працювати, так як доглядає за сином, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України», дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Положеннями ст. 91 СК України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Так, відповідно до ч. 2 даної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Із системного аналізу норм ст. 88 та ст. 91 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Суд враховує те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, з якою проживає їх спільна дитина з інвалідністю, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно копії судового наказу, винесеного Октябрьського районного суду м. Полтава від 15.11.2022, відповідач дійсно має обов`язок щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі частини з усіх видів його доходів. (а.с. 21, 22) Наявність у відповідача інших утриманців судом не встановлена. [PERSON] працює, що ним не спростовується. Суд вважає, що за станом здоров`я, віком, наявністю обов`язків по утриманню інших осіб, відповідач може сплачувати аліменти на утримання позивачки. Оскільки позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як матір, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду та якою вона опікується, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, тому право позивачки на аліменти підлягає захисту судом шляхом стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки. Що стосується заперечень відповідача, суд виходить з наступного. Зазначаючи, що відсутній висновок, що дитина потребує постійного стороннього догляду, а тому позивачка має можливість працювати та отримувати дохід, відповідач не надав доказів протилежного. Статус дитини-інваліда передбачає, що малолітня дитина - [PERSON] , віком 6 років, потребує постійного догляду, що виключає можливість позивачки працювати. При цьому відповідач не оспорює, що наразі позивачка не працює, дитина проживає з нею, і позивачка опікується нею. Щодо отримання позивачкою соціальної допомоги, то вимогами ст.ст. 84, 88 СК України визначено, що утримання не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким дитина проживає. За таких обставин суд приходить висновку про часткове задоволення позову. Суд вважає достатнім стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, з урахуванням обставин справи. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial