Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У січні 2022 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] перебував з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах та жив разом з нею за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство. [INFO] в них народилася донька [PERSON] , яка була зареєстрована як [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] . Вказують, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. До березня 2019 року [PERSON] жив з [PERSON] разом, вони вели спільне господарство, разом виховували доньку. З часу вагітності відповідачки [PERSON] постійно допомагала сім`ї сина та разом з сином забирала [PERSON] з донькою з пологового будинку, за свої кошти купувала всі необхідні речі дитині, допомагала по господарству та догляду за дитиною. У березні 2019 року сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалась, та відповідачка пішла з сім`ї разом з донькою [PERSON] . Спочатку відповідачка давала їм можливість спілкуватись з [PERSON] , вони продовжували надавати матеріальну допомогу дитині, купували їй одяг, продукти харчування, проводили з нею час. Відповідачка відмовилась реєструвати позивача батьком дитини, а згодом взагалі заперечила його батьківство, у зв`язку з чим [PERSON] отримав у медичному центрі експертний висновок про його біологічне батьківство щодо дитини. Проте, [PERSON] стала перешкоджати їх спілкуванні з дитиною, переховувала її від них. Протягом значного часу відповідачка ухилялась від проведення судової експертизи, призначеної судом для встановлення батьківства [PERSON] щодо дитини, а 27 грудня 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Під час розгляду справи в суді [PERSON] подав заяву про реєстрацію себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, не тільки фактично, але й юридично відповідачка намагалась зробити все, щоб усунути [PERSON] від доньки, унеможливити спілкування з дитиною та їх участь в вихованні та забезпеченні дитини. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2021 року визнано батьківство [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Виключено з актового запису про народження дитини №\~414 від 07 квітня 2017 року відомості про [PERSON] , як про батька дитини та зазначено [PERSON] батьком дитини, змінено прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] , по-батькові змінено з [PERSON] на [PERSON] . Позивачі зазначають, що [PERSON] продовжує чинити перешкоди в їх спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим вони вимушені ставити питання про визначення способів спілкування з [PERSON] в судовому порядку. Посилаюсь на вказані обставини, позивачі просять суд: 1) визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] у формі систематичних побачень кожної п`ятниці місяця з 17-години 00 хв. до 19-години 00\~хв. суботи без присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я, режиму дня і харчування дитини; 2) встановити, що у день побачень батько [PERSON] або баба [PERSON] особисто забирає Мілану та повертає за місцем проживання дитини у визначений рішенням суду час; 3) встановити, що [PERSON] має право приймати участь у вихованні онуки у формі систематичних побачень, в час, визначений для [PERSON] , разом з ним, або замість нього, крім того, має право на побачення з онукою [PERSON] , [INFO] , кожну середу місяця з 17-години 00 хв. до 19-години 00 хв. без присутності матері дитини; 4) встановити, що [PERSON] , [PERSON] мають право відвідувати [PERSON] у дитячому садку (а в наступному в школі), які вона відвідує, або буде відвідувати, в час, вільний від обов`язкових занять, за погодженням з вихователем садка або класним керівником в школі, та відвідувати всі святкові та урочисті заходи, які проводяться в дитячому садку, або в школі, та на які запрошуються батьки та родичі дітей; 5) встановити, що [PERSON] , [PERSON] мають право на спілкування з [PERSON] не менше 3 годин: в день її народження, та всі державні та релігійні свята. Порядок спілкування з дитиною в зазначені день народження, святкові дні, релігійні свята погоджуються сторонами напередодні таких днів, з урахуванням запланованих заходів між матір`ю дитини, батьком та бабою дитини; 6) під час літньої відпустки, зимових канікул [PERSON] , [PERSON] мають право на організацію відпочинку дитини і перебування [PERSON] разом з батьком [PERSON] або бабою дитини [PERSON] без присутності матері, протягом не менше ніж 10\~діб. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 28 березня 2022\~року. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.\~1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24\~лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24\~лютого 2022 року. Призначено підготовче засідання на 21\~червня 2022 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14\~липня 2022 року. У відзиві на позовну заяву відповідачка позов визнала частково та зазначила, що вважає, що зустрічі батька та баби з Міланою повинні відбуватися у її присутності. З вини [PERSON] на даний час між ними виникли негативні відносини. Мілана боїться залишатись наодинці з [PERSON] , який не цікавиться її життям, не бере участі у вихованні та її матеріальному забезпеченні. Нею заперечуються заявлені вимоги щодо побачення батька з дитиною кожної п`ятниці місяця з 17-години 00\~хв. по 19-годину 00 хв. без її присутності. Вважає, що лише баба [PERSON] , а не батько, зацікавлена в наявності рішення суду про визначення способів участі батька у вихованні дочки. [PERSON] має приймати участь у вихованні онуки у вигляді систематичних побачень другу та четверту середу місяця з 17-години 00 хв. по 19-годину 00 хв. у її присутності, ураховуючи що [PERSON] тривалий час не залишалась наодинці з бабусею та на даний час не вважає її членом сім`ї та рідною людиною. Не погоджується з вимогами позивачів в частині відвідування навчальних закладів [PERSON] , оскільки вона не є ні керівником навчальних закладів, ні вчителем. При цьому, навчальні заклади мають на меті розвиток та навчання дітей, а не організацію зустрічей рідних з вихованцями навчальних закладів. Вважає, що інтересам дитини будуть відповідати її зустрічі з батьком та бабою протягом трьох годин в її присутності в такі свята, як 8 Березня, Новий рік (1 січня), Різдво (7 січня), а також в День народження дитини [INFO] . Отже, просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме: 1) визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] у формі систематичних побачень у першу та третю суботу місяця з 10-години 00 хв. до 14-години 00 хв. у присутності матері дитини [PERSON] з урахуванням стану здоров`я, режиму дня та харчування дитини; 2) визначити, що [PERSON] має право на зустрічі з Міланою другу та четверту середу місяця з 17-години 00 хв. до 19-години 00 хв. у присутності матері дитини [PERSON] з урахуванням стану здоров`я, режиму дня та харчування дитини; 3) визначити, що [PERSON] та [PERSON] мають право на зустрічі з Міланою протягом трьох годин у присутності матері дитини [PERSON] з урахуванням стану здоров`я, режиму дня та харчування дитини у такі державні свята, як Новий рік (01 січня), Різдво (07 січня) та в День народження (21 березня). 14 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 21 вересня 2022\~року за клопотанням відповідача. У відповіді на відзив позивачі зазначили, що [PERSON] жодного разу не притягували до відповідальності за домашнє насильство, сварки провокувала саме [PERSON] . При цьому, не зрозуміло, якщо сварки виникали між [PERSON] та [PERSON] , чому бабуся [PERSON] не повинна спілкуватись наодинці з онукою. Для усунення будь-яких непорозумінь між [PERSON] та [PERSON] , в тому числі у присутності дитини, необхідно, щоб спілкування з дитиною відбувалось у відсутність матері. [PERSON] робила все, щоб усунути їх від прийняття участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] . Запропонований відповідачкою порядок зустрічей з дитиною, не відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків брати участь у вихованні та забезпеченні дитини. 21 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 25 жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 30\~листопада 2022\~року для подання третьою особою письмового висновку щодо розв`язання спору. 30 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 16\~січня 2023\~року у зв`язку із зобов`язанням третьої особи надати висновок щодо розв`язання спору та акта обстеження умов проживання. 16 січня 2023 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 27\~січня 2023\~року за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримала поданий відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Максименко О.А. підтримала поданий висновок про визначення порядку участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] , відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , повідомила, що [PERSON] з [PERSON] жили декілька років, потім народилась дитина. [PERSON] постійно їх підтримувала, ходила в пологовий будинок. Забирали з пологового будинку відповідачку [PERSON] разом з [PERSON] . [PERSON] жив з [PERSON] та [PERSON] в квартирі свого батька. Жанна допомагала з дитиною, брала онуку та старшого сина відповідачки до розважального центру. Коли [PERSON] було два роки [PERSON] пішла від [PERSON] , але дитину давала. Проте наприкінці серпня 2019 року вона відмовилась дати дитину на вихідні, а потім відмовилась давати її взагалі. [PERSON] не давала [PERSON] брати подарунки від батька та баби, дівчинка боялась, що вони хочуть її викрасти, тому свідок вважає, що мати налаштувала її проти бабусі. У [PERSON] є окрема квартира для проживання, де є всі необхідні умови. [PERSON] , її мати, сестра з чоловіком та діти в 2019 році всі разом жили в однокімнатній квартирі. Де зараз вона живе свідок не знає. [PERSON] працював, [PERSON] допомагала з дитиною. [PERSON] до [PERSON] ставиться добре, це її єдина онука. [PERSON] також ставиться добре, алкоголь не вживає. Чи вживає [PERSON] спиртні напої не бачила. Дитині було добре з бабусею. Коли почалась війна [PERSON] перерахувала на картку [PERSON] гроші. Відповідачка змінила прізвище та по батькові дитини без згоди батька. Спілкування [PERSON] з батьком та бабою буде їй на користь. Стосунки у [PERSON] та [PERSON] були конфліктні, постійно виставляла вимоги. Конфліктів між [PERSON] та [PERSON] не було. [PERSON] замкнута людина, чогось боялась спілкування дитини з бабою. Свідок [PERSON] повідомила, [PERSON] та [PERSON] жили разом. У 2019 році [PERSON] знайшла нового чоловіка та пішла жити до матері разом з дитиною. Спочатку вона давала батьку та бабусі бачитись з дитиною, а потім заборонила. [PERSON] почала ізолювати дитину, не водила її до дитячого садку. Восени 2019 року свідок намагалась поговорити з [PERSON] , однак, вона не пішла на контакт. Чому не дає дитину не пояснює. [PERSON] з [PERSON] жили в квартирі по [ADDRESS] , там гарна квартира, забезпечена всім необхідним. [PERSON] працював, всю заробітну плану віддавав [PERSON] . [PERSON] до [PERSON] дуже добре ставилась, бувало, що дівчинка не хотіла їхати додому. [PERSON] весь час ходила до своєї мами, а також зловживала алкоголем. Не оформила дитину, щоб отримувати соціальну допомогу. У [PERSON] та [PERSON] є бажання розвивати дитину. Старший син [PERSON] росте замкнутим. Востаннє свідок бачила Мілану восени 2019 року, вони приїздили з [PERSON] до неї додому. Дівчинка до баби ставилась дуже добре, не боялась її. Жанна купляла їй іграшки, книжки. Раніше вони приїздили до неї часто, всі разом, дитина спілкувалась з батьком. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2021 року позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Виключено з актового запису про народження дитини №\~414 від 07 квітня 2017 року відомості про [PERSON] , як про батька дитини. Внесено в актовий запис про народження №\~414 від 07 квітня 2017 року, який складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зміни, а саме змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В іншій частині вимог обох позивачів відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю (а.с. 12-15). [PERSON] та [PERSON] направлялись звернення до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради для забезпечення їх участі у вихованні та спілкування з дитиною (а.с. 16, 17). Відповідно висновку за результатами психодіагностичного дослідження [PERSON] , [INFO] , складеного 21 грудня 2021 року практичним психологом [PERSON] вбачається, що складні невирішені стосунки між батьками впливають на психоемоційний стан дитини та її психічне благополуччя. Емоційна чутливість дитини, ймовірніше, викликана нестабільними взаємовідносинами між батьками дівчинки. Рекомендовано батьку дитини відповідально під час планування зустрічей з донькою враховувати бажання, інтереси дівчинки, спілкування проводити в присутності матері (а.с. 88-92). З листа Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №\~32 «Ластівка» м.\~Суми, Сумської області від 24 грудня 2021 року за №\~01-59/145 вбачається, що дитина проживає разом з мамою [PERSON] , всі батьківські обов`язки мати виконує досконало. Мати систематично спілкується з вихователем щодо успіхів у навчанні та поведінці дитини, відвідує батьківські збори та виховні заходи, приводить і забирає доньку з садочку. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться, з`являвся в садочку лише разом з бабусею дитини. Бабуся [PERSON] хоче бачитись та спілкуватися з [PERSON] , з`являлась в дошкільному закладі декілька разів, вперше перебувала за межою садочку та розмовляла з дитиною через паркан в присутності вихователя. Мілана впізнала її, спочатку навіть зраділа, але після розмови з бабусею була емоційно збентежена. На наступний день дитина не прийшла до садочку, оскільки, за слів матері, була налякана, що бабуся її забере (а.с. 95). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 12\~січня 2023 року за № 84/27.1-26 орган опіки та піклування вважає за можливе визначити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , у формі систематичних побачень та спілкуванні з дитиною, а саме: щосуботи з 10-години 00 хв. до 17-години 00 хв. без присутності матері; визначити порядок участі [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною, а саме: щосереди з 17-години 00 хв. до 19-години 00 хв. без присутності матері; зустрічі проводити за попередньою домовленістю з дитиною та матір`ю, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 191-192). З інформації Сумського міського центру соціальних служб від 17 листопада 2021 року №\~955 вбачається, що за результатами роботи з родинами [PERSON] та [PERSON] можна зробити висновок, що мати здатна забезпечувати потреби дитини, чи здатний батько виконувати батьківські обов`язки достеменно не відомо, так як [PERSON] відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України (запис батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене), мала стан одинокої матері відносно [PERSON] . Внести зміни до актового запису визнати батьківство [PERSON] , виявив бажання в 2019 році. В 2021 році рішенням Зарічного районного суду м. Суми було визнано батьківство [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Зі слів [PERSON] увесь час чоловік не приймав участі у вихованні доньки, матеріальної допомоги не надавав. Зі слів [PERSON] , рішення Зарічного районного суду м.\~Суми про визнання батьківства [PERSON] набрало законної сили 06 серпня 2021 року, а до управління «Служба у справах дітей» з заявою [PERSON] звернувся в жовтні поточного року, щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини. Також [PERSON] зазначила, що звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 193-194). Згідно акта обстеження умов проживання від 25 серпня 2020 року, складеного Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради з метою перевірки умов проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] умови проживання в квартирі задовільні, санітарні умови відповідають нормі чисто, охайно. В наявності є всі необхідні меблі та побутова техніка. [PERSON] з дітьми проживає у своєї бабусі [PERSON] . Діти забезпечені всім необхідним для проживання та виховання. Діти мають здоровий та охайний вигляд (а.с. 195). Також Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради було проведено обстеження умов проживання позивачів у квартирі за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт від 01 грудня 2022 року. З акта обстеження умов проживання вбачається, що в наявності є всі необхідні меблі для відпочинку та збереження речей, а також побутова техніка. У помешканні чисто, охайно, сучасний ремонт. Під час перебування дитини у бабусі вона була забезпечена місцем для відпочинку, в наявності іграшки, була забезпечена харчуванням, одягом. За вказаною адресою проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 196). Згідно акта обстеження умов проживання від 02 жовтня 2019 року, складеного Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради за адресою: [ADDRESS] встановлено наступні умови проживання: в наявності є меблі, побутова техніка. В квартирі брудні, старі, обідрані шпалери, які потребують заміни. [PERSON] навчається в ЗОШ №23 в 2-з класі, Мілана садочок не відвідує, але зі слів матері зарахована. Необхідний одяг по сезону, харчування для дітей, гігієнічні приладдя, іграшки у дітей в наявності. За вказаною адресою проживали [PERSON] , її син [PERSON] , донька [PERSON] , бабуся [PERSON] та співмешканець [PERSON] (а.с. 197). Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року №\~31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд має враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як встановлено судом, хоча між сторонами існує спір щодо участі батька та бабусі у спілкуванні та вихованні дитини, вимоги позивачів про те, що вони бажають спілкуватися з дитиною, брати участь у вихованні дитини, є достатньо зваженими. Також суд враховує поданий органом опіки та піклування висновок щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини. Разом з тим, відповідачка у поданому відзиві на позовну заяву не заперечувала проти зустрічей батька та бабусі, однак, просила проводити їх систематичні побачення та спілкування з дитиною у присутності матері дитини. З метою необхідності поступового налагодження зв`язків з батьком і бабою, а також зважаючи на те, що між інтересами дитини та інтересами батька та баби повинна існувати справедлива рівновага, суд вважає можливим відступити від запропонованого висновку органу опіки та піклування. Крім того, з урахуванням установлених у цій справі обставин, за якими між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] склались неприязні стосунки, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочкою, яка проживає із нею, суд виходить з того, що вказана обставина, зокрема присутність під час зустрічей матері, може негативно впливати на психологічний та емоційний стан дитини. Враховуючи обставини справи та вказані норми права, суд дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні дочки, а також наявністю об`єктивних перешкод у позивача у спілкуванні з дитиною, буде доцільним проводити побачення дитини з батьком у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 години до 17-00 години та протягом 3 годин у день її народження (21\~березня) та у такі державні та релігійні свята: Новий рік, Різдво Христове без присутності матері. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини у формі систематичних побачень разом з ночівлею у батька, ураховуючи повідомлені в судовому представником третьої особи обставини, що у зв`язку з відсутністю протягом тривалого часу спілкування батька з дитиною та неприязними відносинами, які склалися між сторонами малолітня [PERSON] боїться батька та прив`язана до матері, тому перші зустрічі батька з дитиною мають відбуватися без ночівлі у батька. При цьому, суд виходить із того, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Насамперед, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Суд при ухваленні рішення на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, що не порушує інтересів дитини. Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення способу участі у вихованні дитини для баби, суд виходить з наступного. У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , суд виходить з того, що в судовому засіданні учасники справи не заперечували той факт, що вже під час розгляду справи в суді позивачка спілкувалася з онукою в телефонному режимі та у них відбувся контакт, дитина після спілкування залишилась задоволеною. За таких обставин, суд вважає можливим визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною в час, визначений для [PERSON] разом з ним або замість нього, а також щосереди з 17-00 години до 19-00 години без присутності матері дитини. Також, після налагодження контакту батька та баби з дитиною суд вважає можливим визначити спосіб їх участі у вихованні дитини протягом десяти днів під час літньої відпустки, зимових канікул без присутності матері дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Що стосується позовних вимог в частині того, що [PERSON] , [PERSON] мають право відвідувати [PERSON] у дитячому садку (а в наступному в школі), які вона відвідує, або буде відвідувати, в час, вільний від обов`язкових занять, за погодженням з вихователем садка або класним керівником в школі, та відвідувати всі святкові та урочисті заходи, які проводяться в дитячому садку, або в школі, та на які запрошуються батьки та родичі дітей, то суд погоджується із запереченнями відповідачки, що в цій частині позовних вимог вона не є належним відповідачем у справі, оскільки ці вимоги стосуються навчального та виховного процесу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: - визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 години до 17-00 години, а також протягом десяти днів під час літньої відпустки, зимових канікул без присутності матері дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення; - визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною в час, визначений для [PERSON] разом з ним або замість нього, а також щосереди з 17-00 години до 19-00 години без присутності матері дитини; - встановити, що у день побачень батько [PERSON] або баба [PERSON] особисто забирає Мілану та повертає за місцем проживання дитини у визначений рішенням суду час; - встановити, що [PERSON] та [PERSON] мають право на спілкування з [PERSON] протягом 3 годин у день її народження (21\~березня) та у такі державні та релігійні свята: Новий рік, Різдво Христове за погодженням сторін напередодні таких свят, з урахуванням запланованих заходів між матір`ю дитини, батьком та бабою дитини. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial