Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов. [PERSON] просить стягнути аліменти з відповідача на його користь в розмірі її заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , 2002 р.н., починаючи з 01.09.22 до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] з травня 2017 син мешкає з позивачем. [INFO] сину виповнилось 18 років. Син [PERSON] навчався на денній формі навчання в Харківському машинобудівному коледжі на 3 курсі за спеціальністю «Електроенергетик, електротехніка та електромеханіка. Рішенням Ленінського райсуду м. Харкова від 09.06.21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.11.20 до закінчення навчання, тобто до 30.06.22. Закінчив навчання 30.06.2022. [PERSON] вступив до державного біотехнологічного університету на денну форму навчання, є студентом першого курсу факультету енергетики, робототехніки та комп`ютерних технологій. Дата вступу 01.09.22, дата закінчення навчання 30.06.2025. Після досягнення повноліття, відповідачка не бажає добровільно надавати допомогу на утримання сина. На підставі вказаного позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 11.01.23 року прийнято та відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного без повідомлення/виклику сторін. Відповідач, 02.02.23 надала відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що позивач не надав доказів того, що він проживає з сином, наявність довідки про реєстрацію місця проживання з адресою тотожною запису в паспорті позивача не доводить ніяким чином факт сумісного проживання. Позивач просить стягувати аліменти з 01.09.22, тоді як відповідно до СК України, позови про стягнення аліментів призначаються з моменту подачі позову до суду, позивач подав позов до суду 09.01.23. Відповідач також зазначила, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки вона є робітником медичної сфери, на даний час самостійно виховує сина [PERSON] , 2013 р.н., в шлюбі не знаходиться, має батька та мати пенсійного віку, які мешкають в селі, за якими вона доглядає. Щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг, поїздки до батьків, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Просить також врахувати той факт, що в Україні йде війна, яка вносить надзвичайні зміни в організацію життя її родини та врахувати попередні рішення про стягнення з неї аліментів у розмірі 1/6 частини заробітної плати (доходу). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . З травня 2017 син [PERSON] мешкає з позивачем. Рішенням Ленінського райсуду м. Харкова від 09.06.21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.11.20 до закінчення навчання, тобто до 30.06.22. [PERSON] закінчив навчання 30.06.2022 та вступив до Державного біотехнологічного університету на денну форму навчання, є студентом першого курсу факультету енергетики, робототехніки та комп`ютерних технологій. Дата вступу 01.09.22, дата закінчення навчання 30.06.2025 (довідка №2602 від 12.09.22). Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших зобов`язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе та змозі сплачувати аліменти, має на утриманні дитину 2013 р.н., працює. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 4) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 5) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 4-6\~ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відзив відповідача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 її заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2025 р. Також, відповідно ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подав позов 09.01.23, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 09.01.23, а не як просив позивач з 01.09.22 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд задовольнив позовну вимогу про стягнення аліментів і позивач звільнений від сплати судового збору суд, за правилами\~ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial