Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Адвокат Радамовський М.М., діючи в інтересах [PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, позивачка, [PERSON] , є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , що були успадковані нею після смерті батька та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 04 березня 1981 року державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори Грудницьким П.Н. 30.09.2016\~року син\~позивачки з\~відповідачкою зареєстрували\~шлюб \~у Сокирянському\~районному відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального правління\~юстиції у\~Чернівецькій області\~за актовим\~записом №59,\~який фактично\~припинили у\~2017\~році,\~а де-юре\~розірвали 2021\~року за\~рішенням Сокирянського\~районного суду. Згідно довідки\~Виконавчого комітету\~Вашковецької сільської\~ради Дністровського\~району Чернівецької\~області в\~будинку позивачки\~зареєстровані:\~колишня \~дружина її\~сина [PERSON] ,\~1977\~року народження\~ з своїм сином [PERSON] , 1988 року народження, які починаючи з 2017 року і по теперішній час в будинку позивачки не проживають, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] №1734 складеним комісією Виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області 28.12.2022 року на предмет проживання в будинку відповідачів. Відповідачі після\~вибуття з\~домоволодіння позивачки\~не проживають\~в будинку\~і по\~теперішній час\~між ними\~і власницею\~домоволодіння [PERSON] \~будь-якої\~домовленості щодо\~користування будинком\~не було.\~Особистих речей\~відповідачів у\~будинку також\~немає. Реєстрація відповідачів у будинку позивачки створює останній незручності у соціальній та побутовій сфері, зокрема обмежує його конституційне право як громадянина України на використання державної допомоги (субсидії), що в свою чергу суттєво впливає на його матеріальний стан, оскільки вона вимушена сплачувати зайві кошти. Крім цього, реєстрація відповідачів у належному позивачці будинку порушує її право володіння, користування та розпорядженні належним їй майном. Місце знаходження та місце проживання відповідачів позивачці не відомі, а тому вона не має можливості повідомити відповідачів про зняття з реєстраційного обліку у добровільному порядку. Просив визнати [PERSON] , 1977 р. н., зареєстровану за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , 1998 р. н., зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] та належить [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 04 березня 1981 року державним нотаріусом Сокирянської державнрї нотаріальної контори Грудницьким П.Н. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Радамовський М.М. не з`явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялись про день, час та місце розгляду справи, однак в підготовче судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності суду не подали, а також не подали відзив на позов. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що згідно копії свідоцтва на право спадкування за законом від 04.03.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Сокирянської державної ноторіальної контори Грудницьким П.Н., [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області за №1733 від 28.12.2022 року, зазначено, що до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] ,1953 року народження чоловік; [PERSON] 1976 року народження син; [PERSON] ,1977 року народження; [PERSON] ,1998 року народження. Актом обстеження житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] на предмет проживання в ньому [PERSON] , 1977 року народження та її сина [PERSON] , 1998 року народження, складеним 28.12.2022 року в присутності членів комісії: секретаря сільської ради Гудійник О.В., соціального працівника [PERSON] , депутата сільської ради - Троян В.М., начальника ЦНАП Колотило А.В., підтверджується, що у вказаному житловому будинку зареєстровані: співмешканка [PERSON] ,1977 року народження та її син [PERSON] ,1998 року народження, однак в ньому не проживають з 2019 року по даний час. Згідно довідки Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області за №50/02-16 від 26.01.2023 року, встановлено що громадянка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою в [ADDRESS] та за вказаною адресою тривалий час не проживають. Згідно копії заочного рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.12.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідачів права користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.391 ЦК України, ст.ст.141 ч.1,200, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved