Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Перестали підтримувати подружні стосунки, майже не спілкуються. Кожен із сторін має протилежні погляди на сім`ю. Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, зазначивши про розгляд справи за її відсутності у позовній заяві. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи заяви сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 18 лютого 1997 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 жовтня 1995 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору відносно місця проживання дітей на час розгляду справи не має. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved