Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дитину до повноліття, в якій указав на те, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Оскільки відповідач матеіральної допомоги на утримання доньки не надає, просив стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Крім того, просив визначити місце проживання неповнолітньої доньки з ним, зазначивши, що після розірвання шлюбу вона якийсь час проживала з матір`ю, а в 2020 році влітку переїхала до нього та з того часу вони проживають в с.Підгірці, [PERSON] навчається в Підгірцівському ліцеї та знаходиться на його утриманні. Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 23.01.2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . В 2008 році шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю, однак в 2020 році переїхала до нього, проживає разом з ним в [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Матір дитини матеріальної допомоги дочці не надає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час розгялду справи повідомлялась належним чином, заяв, клопотань суду не подала. Представник третьої особи органу опіки та пікування Козинської селищної ради до суду не з`явився, в поданому клоптанні просив розглядати справу у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає з батьком в [ADDRESS] Київської області, знаходиться на утриманні позивача та навчається в Підгірцівському ліцеї Козинської селищної ради. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання №116 від 05.05.2022, довідкою №29 від 26.04.2022 року Підгірцівського ліцею Козинської селищної ради та характеристикою останнього. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Так як матір дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на неповнолітню дитину, а дитина цього потребує, тому суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров"я та наявність у відповідача ще однієї малолітньої дитини, врахувавши, що аліменти, відповідно до ч.1 ст.191 СК України стягуються з дня подачі позову до суду, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо вимог про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] з батьком то суд зазначає наступне. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. З аналізу наведених норм вбачається відсутність правових підстав для визначення місця прживання [PERSON] , [INFO] в судовому порядку, окільки судом встановлено, що остання самостійно обрала місце проживання з батьком, спору з даного приводу між сторонами не має. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 992,40 грн. Круючись ст.3, 4, 11, 12, 14, 76, 81, 141, 258, 268, 280 ЦПК України, ст.161 СК України, ст.29 ЦК України, суд,-

Outcome: partial