Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувя до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] померлої [INFO] відкрилася спадщина що складається із житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , приватизовані земельні ділянки площею 0,1403 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , та земельна ділянка площею 0,4378 га для ведення особистого селянського господарства що знаходяться по [ADDRESS] , Земельної ділянки площею 3,90 га за кадастровим номером 5324880300:00:010:0010 для товарного виробництва розташованих на території Андріївської сільської ради в даний час Хорольська територіальна громада Лубенського району Полтавської області. Дане спадкове майно за життя своїм заповідальним розпорядженням від 30 листопада 2015 року посвідченого секретарем Андріївської сільської ради Старченко Марфа Полікарпівна померла [INFO] заповідала : Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та приватизовані земельні ділянки ,які розташовані за цією адресою (згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно,площа 0,4378 га для ведення особистого селянського господарства)та земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою (згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно,площа 0,1403 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) заповідала [PERSON] . Належну на підставі Державного акту на право приватної власності на землю,виданого 25.03.2002 року Андріївською сільською радою,серія Р3 №649579,земельну ділянку розміром 3,90 га,кадастровий номер 5324880300:00:010:0010,яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області заповідала [PERSON] . Про даний заповіт [PERSON] стало відомо лише в даний час,так як в речах що знаходилися в житловому будинку [ADDRESS] , де проживала [PERSON] та який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (додається до матеріалів справи) було виявлено заповіт від 30 листопада 2015 року який за життя було складено [PERSON] , та посвідчено секретарем Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Знайшовши даний заповіт [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Лубенського району Полтавської області Тищенко І.В. (37500 м. Лубни, проспект Володимирський 128/2Полтавської обл.,) за місцем смерті спадкодавця та заповідача [PERSON] померлої [INFO] в м.Лубни,Полтавської області,що підтверджується свідоцтвом про смерть копія якого додається до матеріалів справи де було встановлено, що після померлої [INFO] - [PERSON] , відкрито спадкову справу № 95/2017 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В. Відповідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем померлої, на земельну частку пай, згідно заповіту посвідченого 30.11.2015 року Андріївською сільською радою, Хорольського району Полтавської області за реєстровим № 505, є - [PERSON] , крім нього спадкоємцем згідно заповіту посвідченого 30.11.2015 року Андріївською сільською радою, Хорольського району Полтавської області за реєстровим № 505, на інше майно, є [PERSON] , який протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України не заявив про своє право на спадщину. 14 вересня 2022 року до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В., звернувся [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, на майно померлої - [PERSON] , з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, номер [ADDRESS] та на земельні ділянки, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією ж адресою, на яких знаходиться вищевказаний житловий будинок, та належали [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, для вчинення зазначеної нотаріальної дії спадкоємцем було надано нотаріусу документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, а також документи на спадкове майно. Виходячи з викладеного, відповідно до ст.ст. 46, 49 Закону України "Про нотаріат", було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за тією ж адресою, на яких розташований вищезазначений житловий будинок, що належали померлій [INFO] [PERSON] та винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14 вересня 2022 року. 02.01.2023 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з"явився, але представник позивача адвокат Лисенко А.Ф. подав заяву в якій прохав суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності . В судове засідання третя особа не з"явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності . У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача,третьої особи викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] померлої [INFO] відкрилася спадщина що складається із житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , приватизовані земельні ділянки площею 0,1403 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , та земельна ділянка площею 0,4378 га для ведення особистого селянського господарства що знаходяться по [ADDRESS] , Земельної ділянки площею 3,90 га за кадастровим номером 5324880300:00:010:0010 для товарного виробництва розташованих на території Андріївської сільської ради в даний час Хорольська територіальна громада Лубенського району Полтавської області. Дане спадкове майно за життя своїм заповідальним розпорядженням від 30 листопада 2015 року посвідченого секретарем Андріївської сільської ради Старченко Марфа Полікарпівна померла [INFO] заповідала : Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та приватизовані земельні ділянки ,які розташовані за цією адресою (згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно,площа 0,4378 га для ведення особистого селянського господарства)та земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою (згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно,площа 0,1403 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) заповідала [PERSON] . Належну на підставі Державного акту на право приватної власності на землю,виданого 25.03.2002 року Андріївською сільською радою,серія Р3 №649579,земельну ділянку розміром 3,90 га,кадастровий номер 5324880300:00:010:0010,яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області заповідала [PERSON] . Про даний заповіт [PERSON] стало відомо лише в даний час,так як в речах що знаходилися в житловому будинку [ADDRESS] , де проживала [PERSON] та який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (додається до матеріалів справи) було виявлено заповіт від 30 листопада 2015 року який за життя було складено [PERSON] , та посвідчено секретарем Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Знайшовши даний заповіт [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Лубенського району Полтавської області Тищенко І.В. (37500 м. Лубни, проспект Володимирський 128/2Полтавської обл.,) за місцем смерті спадкодавця та заповідача [PERSON] померлої [INFO] в м.Лубни,Полтавської області,що підтверджується свідоцтвом про смерть копія якого додається до матеріалів справи де було встановлено, що після померлої [INFO] - [PERSON] , відкрито спадкову справу № 95/2017 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В. Відповідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем померлої, на земельну частку пай, згідно заповіту посвідченого 30.11.2015 року Андріївською сільською радою, Хорольського району Полтавської області за реєстровим № 505, є - [PERSON] , крім нього спадкоємцем згідно заповіту посвідченого 30.11.2015 року Андріївською сільською радою, Хорольського району Полтавської області за реєстровим № 505, на інше майно, є [PERSON] , який протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України не заявив про своє право на спадщину. 14 вересня 2022 року до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В., звернувся [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, на майно померлої - [PERSON] , з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, номер [ADDRESS] та на земельні ділянки, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією ж адресою, на яких знаходиться вищевказаний житловий будинок, та належали [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, для вчинення зазначеної нотаріальної дії спадкоємцем було надано нотаріусу документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, а також документи на спадкове майно. Виходячи з викладеного, відповідно до ст.ст. 46, 49 Закону України "Про нотаріат", було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за тією ж адресою, на яких розташований вищезазначений житловий будинок, що належали померлій [INFO] [PERSON] та винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14 вересня 2022 року. Не знаючи про існування заповіту складеного за життя [PERSON] відносно [PERSON] , як односельця спадкодавця і стало причиною пропуску не подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, та лише знайшовши заповіт про який стало відомо лише в серпні 2022 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] так як вважав ,що все спадкове майно на себе оформив на себе племінник [PERSON] ( є відповідачем по справі) на що отримав відмову про вчинення нотаріальної дії. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті\~1220,\~1222\~ ЦК України). Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення викладені у абз. 2 п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Так, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі зазначеного, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, відповідно до норм вітчизняного законодавства, міжнародного права та судової практики ЄСПЛ, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та такі обставини є поважними, а тому позов підлягає задоволенню. Тому суд вважає необхідним визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори тривалістю 2 місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: partial