Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на його користь в розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що навчається на денній формі в Поліському національному університеті, у зв`язку з чим працювати та забезпечувати себе позбавлений можливості, стипендії не отримує, перебуває на утриманні матері. За словами позивача, батько участі у його житті не приймає, лише сплачував аліменти, які були присуджені судом, але із заборгованістю. За змістом позову, після досягнення позивачем 18 років батько зник з його життя, незважаючи на намагання сина налагодити зв`язки з ним. Зважаючи на потребу матеріальної допомоги та можливість батька її надати, так як останній є, зокрема, працездатним, здоровим, [PERSON] просить суд встановити між сторонами розмір аліментів, які будуть сплачуватися батьком на його утримання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позову відмовити. За змістом відзиву, платити повнолітньому сину аліменти відповідач не в змозі, оскільки на даний час немає постійної роботи та сплачує аліменти за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2020 року на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) платника аліментів. За словами відповідача, загальний розмір усіх відрахувань з доходів боржника згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50%, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Окремо [PERSON] зауважив у відзиві, що з нього вже стягнуто аліменти на малолітню дитину в розмірі 1/2 частки (або 50%), а тому це слід розцінювати як відсутність змоги сплачувати аліменти на повнолітню дитину згідно ст. 199 СК України. На думку відповідача, малолітня дитина має пріоритет над повнолітньою при отриманні допомоги (аліментів). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що потребує коштів на навчання, харчування, канцелярські товари та без такої допомоги буде вимушений припинити навчання. Змоги працювати не має, оскільки навчається на стаціонарі у Поліському національному університеті. За словами позивача, батько працює неофіційно та може сплачувати аліменти на період його навчання, раніше [PERSON] торгував запчастинами до мотоциклів, у нього є автомобілі, здається не один, і квартира, яка правда зареєстрована не на нього. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без його участі. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Як вбачається з довідки №129/08-20 від 28.09.2022 року, [PERSON] є здобувачем вищої освіти першого курсу скороченого терміну навчання факультету інформаційних технологій, обліку та фінансів денної форми навчання спеціальності 126 «Інформаційні системи та технології» за освітнім ступенем бакалавр Поліського національного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із наявної у матеріалах справи копії рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2020 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зміст статтей 12, 81 ЦПК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність змоги сплачувати аліменти на повнолітню дитину, так як з нього вже стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів (заробітку) за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2020 року. Надаючи оцінку вказаним обставинам судом звернуто увагу, що за змістом рішення Корольовського районного суду м. Житомира [PERSON] визнав пред`явлені до нього позовні вимоги у повному обсязі, при цьому на час ухвалення рішення у справі №296/8291/20 його син [PERSON] ще не досяг повноліття, відтак [PERSON] на той момент був зобов`язаний за нормами сімейного законодавства утримувати сина до досягнення ним повноліття. Також у матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що загальний розмір відрахувань з усіх видів доходів (заробітку) останнього становить 50%. Більше того, відповідачем не надано доказів, що на виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира з нього стягуються аліменти в примусовому порядку на підставі одержуваного стягувачем виконавчого листа, пред`явленого до виконання. Окремо суд враховує, що [PERSON] не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Вирішуючи спір на підставі поданих сторонами доказів, враховуючи матеріальне становище [PERSON] , який має нерегулярний мінливий дохід, стан здоров`я сторін та те, що батьки несуть спільний обов`язок щодо утримання сина, який продовжує навчання, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме в сумі 1 300 грн. щомісячно, який приблизно дорівнюватиме 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2023 рік згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Дещо подібні\~висновки стосовно\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постанові Верховного\~Суду від\~23.01.2019\~у справі\~№ 295/12364/16-ц та враховуються судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки за нормою ч. 2 ст. 182 СК України наведений мінімальний гарантований розмір аліментів може бути застосований по відношенню до дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ст. 6 СК України). Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 430,04 грн. за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial