Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» (далі за текстом КП «Уманське РЕУ №3») 31.08.2021 звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ №3» борг у сумі 7181 грн. 12 коп. у якості плати за утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] та судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався. Згідно витягу із особового рахунку № [NUMBER] , рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за №369, КП «Уманське виробничо-житлове РЕУ №3» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду. Позивач вказує, що надавав послуги відповідачу за місцем його проживання, оскільки проводилося технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ №3», надавалися послуги щодо обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, а також поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків. Позивач зазначив, що відповідач вище перелічені надані послуги не оплачував у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 7181грн.12коп. за період з 01.10.2015 по 01.08.2021, у тому числі за три останні роки -4018грн.32коп. за період з 01.08.2018 по 01.08.2021. Згідно Розрахунку заборгованості, за цей же період часу загальна сума нарахування становила 8513,12 грн. Оплата проведена частково в періоді із 01.07.2020 по 01.08.2021 на загальну суму 1332,00 грн. Різниця у 7181,12 грн. є сумою заборгованості. Оскільки в добровільному порядку дане питання з відповідачем вирішити неможливо, тому позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом / сторін. На підставі розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2022 вказана справа була передана до Христинівського районного суду Черкаської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 справа передана на розгляд судді Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М. Ухвалою судді від 29.12.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 26.01.2023 року о 10 год. 00 хв. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, постановити рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. 24.11.2021 відповідач подав відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Уманське РЕУ №3» в повному обсязі у зв`язку з відсутністю належно оформлених і наданих доказів. Судовий збір у сумі 2270 грн. лишити за позивачем. Зобов`язати позивача розробити й укласти з Відповідачем Договір з урахуванням законних вимог і пропозицій відповідача на основі типового договору, а не типовий. При цьому зазначив, що ціна позову є необґрунтованою і значно завищеною, внаслідок необґрунтованого та протиправного нарахування ненаданих комунальних послуг. Позивач не виконує згаданих у Договорі послуг: дезінсекція в під`їзді не проводиться; щонайменше за останні 10 років виконавець жодного разу не проводив обслуговування димових та вентиляційних каналів; прибирання прибудинкової території не проводилось жодної зими, зокрема 2018-2019 років в повному обсязі; прибирання підвалів і горищ не проводиться; поточний ремонт внутрішньо-будинкової системи водовідведення та зливної каналізації в під`їзді проводиться вкрай неякісно й нетривало; ремонт під`їзду не проводився більше 10 років, а його прибирання здійснюється самими співвласниками квартир багатоквартирного будинку. Зокрема відповідач зазначає, що ст. 257 ЦКУ передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки, тому зазначена позивачем ціна позову - 7181 грн. 12 коп. не відповідає нормам права і не може бути задоволена у будь-який законний спосіб, а інша сума - 4018, 32 грн. у період часу з 01.08.2018 по 01.08.2021 р. не має доказовості. Відповідач не отримував та не отримує комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Договір не укладений з вини Позивача. 09.12.2021 позивач подав відповідь на відзив, у якій просив позов задовольнити. Відповідь мотивована тим, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими та непереконливими. 13.12.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в яких просив не виносити рішення про стягнення із нього на користь позивача боргу у будь-якій сумі у якості плати за утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] . Судовий збір у сумі 2270 грн. лишити за позивачем (не стягувати із відповідача). Зобов`язати Позивача розробити й укласти з Відповідачем Договір з урахуванням законних вимог і пропозицій відповідача на основі типового договору, а не типовий договір. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний будинок знаходиться на балансі КП «Уманське РЕУ №3», яке надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався. Згідно витягу із особового рахунку № [NUMBER] , рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] . Із позову вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за № 369, КП «Уманське РЕУ №3» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду. Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018р. № 86 затверджений Перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, а також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивачем надавалися відповідні послуги за місцем проживання відповідача, оскільки проводилося технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ № 3», надавалися послуги з дезінсекції, а також послуги з обслуговування димових та вентиляційних каналів, з обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, що підтверджується документами наявними в матеріалах справи. Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачував коштів за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за весь період часу з 01.10.2015 по 01.08.2021 яка складає 7181грн.12коп грн., у тому числі за три останніх роки за період з 01.08.2018 по 01.08.2021 - 4018грн.32коп. Згідно Розрахунку заборгованості, за цей же період часу загальна сума нарахування становила 8513,12 грн. Оплата проведена частково в період з 01.07.2020 по 01.08.2021 на загальну суму 1332,00 грн. Різниця у 7181,12 грн. є сумою заборгованості. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) визначено, що житлово-комунальні послуги, зокрема, поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) та послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (як чинного на час виникнення спірних правовідносин, так і введеного в дію з 01.05.2019) споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а управитель відповідно зобов`язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» власник (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У рішенні Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 зроблено правовий висновок щодо застосування положень п. 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносно відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг та роз`яснено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 522/8173/14-ц. За приписами ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) не містить поняття «балансоутримувача», натомість визначає лише «управителя багатоквартирного будинку», згідно якого це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Частиною 5 ст. 13 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. Відносно доводів відповідача про відсутність у нього заборгованості, оскільки ним у будинку [ADDRESS] не отримується жодних послуг від позивача, то слід зазначити наступне. Пунктом 5 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (чинному на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Пунктом 6 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (введеного в дію з 01.05.2019) виконавець зобов`язаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. При цьому, факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що є порушенням умов договору в розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України, повинен бути зафіксований належним чином. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Вказане право передбачене ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Аналогічні положення містить і ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який введено в дію з 01.05.2019. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Відповідачем [PERSON] не було надано жодного доказу на підтвердження того, що він чи будь-хто із жителів будинку [ADDRESS] з серпня 2018 по даний час звертався до позивача у визначеному законом порядку щодо ненадання чи неналежного надання спірних послуг. Тому суд прийшов до висновку, що КП «Уманське РЕУ № 3» надавало послуги належним чином у повному обсязі, відповідно до переліку затверджених послуг в межах тарифів. Відповідач до відзиву додав наступні документи, а саме: копію заяви [PERSON] про згоду укласти договір, але на інших умовах від 18.10.2017, адресованої КП «Уманське РЕУ № 3» та копію відповіді-листа КП «Уманське РЕУ №3» № 627 від 14.12.2017; копію Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13 грудня 2017 запропонований до підпису відповідачу; копію заяви відповідача про згоду укласти договір, але на інших умовах від 11.01.2018 та копію відповіді-листа КП «Уманське РЕУ №3» № 151 від 12.03.2018: копію заяви відповідача про згоду укласти договір, але на інших умовах від 10.04.2018; копію листів КП «Уманське РЕУ №3» № 247 від 11.05.2018, № 366 від 27.06.2018, № 474 від 06.09.2018, № 617 від 15.11.2018, № 45 від 22.01.2019, копію заяви відповідача про згоду укласти договір, але на інших умовах від 12.02.2019 та копію відповіді-листа КП «Уманське РЕУ №3» № 219 від 11.03.2019, копію листа відповідача від 10.04.2019, копію скарги [PERSON] до позивача від 19.02.2019 щодо невиконання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і здійснення перерахунку суми заборгованості; копію заяви [PERSON] про невиконання взятих на себе позивачем зобов`язань у зимовий період за вхідним номером 1347 від 10.12.2018; копію заяви [PERSON] про невиконання взятих на себе позивачем зобов`язань у зимовий період з фото за вхідним номером 76 від 08.02.2021. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на вказані документи у якості доказів неотримання послуг від позивача і відсутності між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Такі доводи на переконання суду не є належними. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надавались акти-претензії неналежного виконання житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Отже, судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг управління багатоквартирним будинком, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання йому, як власнику квартири [ADDRESS] відповідних послуг КП «Уманське РЕУ №3». Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг утримання будинку та прибудинкової території, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на повне погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. За змістом статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Стаття 257 Цивільного кодексу України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно має борг перед КП «Уманське РЕУ № 3» по особовому рахунку № [NUMBER] за три останніх роки - 4018грн.32грн., який підлягає стягненню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial