Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У грудні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, у якій позивач прохав суд стягнути з відповідача грошову компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що з відповідачем він перебував у трудових відносинах в періоди з 16.10.1999 року по 08.09.2021 року, працюючи на різних посадах в шкідливих умовах праці. Під час виконання трудових обов`язків [PERSON] отримав професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5S1 ліворуч в стадії затихаючої загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуваїість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) - за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Пневмоконіоз (А; r/r;2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючої загострення, ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ст.). На підставі цього, [PERSON] вперше встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням безстроково, 65% втрати професійної працездатності, встановлено потребу в медикаментозному лікуванні. Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач вважає, що діями відповідача, йому завдано моральної шкоди, що виразилася в наступному: з`явився постійний біль в поперековому відділі хребта, підсилюючий при незначному фізичному навантаженні, при ході, з іррадіацією в ліву ногу її оніміння та судоми, скутість та ускладнення при нахилах. Також з`явився сухий кашель, нападоподібного характеру, став відчувати задуху при помірному фізичному навантаженні, загальну слабкість, головний біль. Став дратівливим, погіршився сон, став підвищуватися артеріальний тиск. Знизився слух, з`явився шум та дзвін у вухах. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я та те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням втрачена на 65%, визначення інвалідом третьої групи безстроково, та заподіяну йому моральну шкоду оцінює в розмірі 200 000 грн. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 20.12.2022 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Представник відповідача ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» - адвокат Львов А.Л. надав відзив, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що позивачем не доведена неправомірність поведінки відповідача, внаслідок якої могла бути спричинена така моральна шкода (не доведено склад правопорушення в діях відповідача) наявність вини відповідача у виникненні профзахворювання, а також не надано доказів, які б свідчили про витрати пов`язанні з відновленням психологічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації, оскільки висновок СМЕК про відсоток втрати професійної працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної школи. Крім того, позивачем не було надано розрахунку суми шкоди, а тому підстав відшкодування моральної шкоди позивачеві немає. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] в періоди з 16.10.1999 року по 08.09.2021 року, перебував у трудових відносинах працюючи на різних посадах в шкідливих умовах праці, був задіяний на повний робочий день під землею на підприємстві ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с. 9-20). Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 12 жовтня 2022 року, затвердженого 13 жовтня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, [PERSON] встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5S1 ліворуч в стадії затихаючої загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуваїість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) - за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Пневмоконіоз (А; r/r;2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючої загострення, ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ст.) (а.с. 21-24). Встановлено, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, а саме: ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». Як вбачається з п. 18 зазначеного Акту, причинами виникнення хронічного професійного захворювання є пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 30,6-55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 61,5-154,7 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) фактична величина 49,5 - 81,7 Вт, при нормативному значенні 45 Вт. Виробничий шум - фактична величина 88-96 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 40-56% часу зміни при нормативному значенні 25% зміни, перебування у вимушеній позі 74% часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування в незручній або фіксованій позі до 25%, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи» до 60% часу зміни. Нахили корпусу-фактичне значення 30-160, при нормативному значенні 50-100 разів. Згідно довідки серії 12 ААА №098862 від 20.10.2022 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, при первинному огляді [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, встановлено потребу у медикаментозному лікуванні ( а.с. 25-26). Відповідно до Витягу із амбулаторної картки №533 від 15.07.2022 року, встановлено, що [PERSON] знаходився під наглядом лікарів біля 7 років. Неодноразово лікувався амбулаторно і стаціонарно з 2016 року по 2022 рік, перебуває на «Д» обліку у лікаря терапевта та сурдолога з 2016 року(а.с.28-30). Крім того, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 30.09.2022 № 2438 [PERSON] проходив лікування в період з 19.09.2022 року по 30.09.2022 рік, де йому було встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5S1 ліворуч в стадії затихаючої загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуваїість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) - за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Пневмоконіоз (А; r/r;2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючої загострення, ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ст.) захворювання професійне встановлене вперше. Супутній Дз: Гіпертонічна хвороба II ст., ст.3, СН 0 ст., Ризик 3, Пресбіопія. Факосклероз. (а.с. 31-32). Згідно медичного висновку Лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 21.09.2022 року №34/853, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва академії медичних наук України» де йому було встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5S1 ліворуч в стадії затихаючої загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуваїість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) - за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Пневмоконіоз (А; r/r;2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючої загострення, ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ст.) захворювання професійне встановлене вперше (а.с. 33). Згідно повідомлення про хронічне професійне захворювання від 21.09.2022 року [PERSON] встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5S1 ліворуч в стадії затихаючої загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуваїість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) - за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Пневмоконіоз (А; r/r;2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючої загострення, ЛН І-ІІ ст.(першого-другого ст.) захворювання професійне встановлене вперше. Супутній Дз: Гіпертонічна хвороба II ст., ст.3, СН 0 ст., Ризик 3, Пресбіопія. Факосклероз. (а.с. 34). Приписами статті 153 Кодексу законів про працю України та статті 13 Закону України від «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статей 153, 171 Кодексу законів про працю України та статті 22 Закону України «Про охорону праці» забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, в установах, організаціях покладається на власника або уповноважений ним орган. Роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. Отже, порядок установлення факту трудового каліцтва на виробництві визначено законом. Рішенням Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 визнано, що зазначеними законодавчими змінами право цієї категорії громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Обґрунтовуючи вимоги про наявність факту спричинення та розміру компенсації моральної шкоди, позивач у позові, що в результаті отримання ним професійних захворювань він частково (65 %) втратив професійну працездатність та потребує додаткових зусиль до застосування. Крім того, моральну шкоду він пов`язує, з тим, що позивач протягом тривалого часу перебуває у хворобливому стані, постійно відчуває фізичний біль. У позивача змінився звичайний уклад його життя. Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачем у розмірі 200 000 грн. Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 вказано, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання [PERSON] професійного захворювання, пов`язаного із виробництвом, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності в загальному розмірі 65% (встановлено при первинному огляді), необхідність лікування, суд визнає, що професійне захворювання зумовило порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусило змінити спосіб життя, і таким чином, [PERSON] завдано моральну шкоду. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини професійних захворювань, ступінь їх тяжкості, характер та глибину пов`язаних з ними моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя. Крім того, ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано. Виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок професійних захворювань у розмірі 50 000 грн. Суд не погоджується із запереченнями представника відповідача про відсутність у відповідача підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю їх вини, відсутністю причинного зв`язку між отриманим позивачем професійним захворюванням та протиправними діяннями підприємства, оскільки із пунктів 17, 18 вказаного Акту розслідування хронічного професійного захворювання видно, що професійні захворювання позивача виникли внаслідок важкості праці та впливу шкідливих факторів. Жодних доказів на спростування наявності шкідливих факторів робочого місця позивача та його шкідливого впливу на його здоров`я - відповідачем не надано. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподаткованого доходу (стаття 165 ПК України). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логістичних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесено зміни до п. 164.2.14а ст. 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року), згідно якої до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України). Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки станом на 01 січня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становить 6700 грн., а сума визначена до стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (6700 х 4 = 26 800), суд вважає за необхідне зазначити, що розмір моральної шкоди необхідно стягнути з урахуванням утримання з нього обов`язкових податків і зборів. За таких обставин моральна шкода у розмірі 50 000 грн. підлягає стягненню з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено частково, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий забір за подачу позову у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial