Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є бабусею дитини [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею. Батьками дитини є відповідачі по справі, [PERSON] їй доводиться сином. Її син та невістка мешкали разом за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Однак, спільне життя відповідачів не склалось та у 2012 році вони припинили проживати разом. Відповідачі залишили свого сина на неї, проживають окремо і кожен живе своїм життям. З першого класу (2012 року) її онук мешкає разом з нею, вона займається вихованням та утриманням онука, збирає його до школи, годує, одягає, за потреби водить до лікаря. Відповідачі не утримують дитину, вихованням не займаються та не забезпечують належними умовами для життя. Відповідачі не обізнані про його успіхи у школі та його здоров`я, не піклуються про його життя, матеріально не забезпечують, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем, не спілкуються з сином, вчиняють сварки з образливими словами. Дитина навчається у комунальному закладі «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 19», вона постійно контролює його навчання, відвідує батьківські збори, допомагає у вивченні домашнього завдання. Відповідачі жодного разу не відвідували школу, не цікавились навчанням сина. Вона неодноразово зверталась до служби у справах дітей з заявами про те, що відповідачі не займаються вихованням та утриманням дитини [PERSON] , мешкають окремо від сина вже 9 років. Тому дитина на даний час перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, по причині ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Вважає, що відповідачі повинні бути позбавлені батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати та батько дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та навчанню сина, що виявилось у тому, що протягом останніх 9 років вони проживають окремо від сина. Таким чином, вважає, що відповідачі навмисно позбавляють дитину батьківської опіки, а тому змушена звернутись до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . А також позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину певного віку, до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.68). Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, конверти, які були направлені за адресою їх місця проживання та перебування, повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.37, 65-66). Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради - в судове засідання не прибув, від нього також до суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.72). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 1115, складений 21 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4). Згідно з вищевказаним актовим записом, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 543 від 09 серпня 2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.47-49). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання свого сина [PERSON] , [INFO] , не піклуються про його фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] підлягають позбавленню батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вони мають право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 545 від 09 серпня 2022 року було затверджено подання про можливість [PERSON] бути піклувальником [PERSON] , [INFO] (а.с.44). Таким чином, враховуючи ту обставину, що [PERSON] виявила бажання виховувати дитину, суд приходить до висновку, що її слід призначити опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Тому, оскільки [PERSON] та [PERSON] підлягають позбавленню батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , з них також підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини (з кожного) щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За таких обставин, з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки й витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: approved