Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

18.11.2022 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося в суд із позовною заявою до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» надсилало фізичній особі [PERSON] екземпляр Договору купівлі-продажу теплової енергії № 1910 для підписання, однак даний договір відповідачем залишено по заувагою. Свої договірні зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії позивач виконав в повному обсязі, однак за період з лютого по березень 2020 року, з січня по лютий 2021 року, квітень 2021 року, листопад 2021 року [PERSON] не проводила розрахунки за спожиту теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 33 409 грн. 62 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2\~481,00 грн.. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що фізична особа [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі\~продажу від 30.05.2016 року (а.с.20-21). АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» розроблено Договір № 1910 купівлі\~продажу теплової енергії. Відповідно до предмету договору позивач взяв на себе зобов`язання з постачання теплової енергії на об`єкт нежитлового приміщення, а відповідач зобов`язався оплачувати вказані послуги у терміни передбачені договором (а.с. 10-16), екземпляр якого направлявся АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» на адресу ФО [PERSON] для підписання, однак оставлений відповідачем по заувагою (лист № 10580/30 від 29.12.2021( а.с. 26). Також, позивачем АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» на адресу відповідача було направлено акти передачі - прийняття теплової енергії за період з лютого по березень 2020 року, з січня по лютий 2021 року, квітень 2021 року, листопад 2021 року ( а.с. 28-32). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з лютого по березень 2020 року, з січня по лютий 2021 року, квітень 2021 року, листопад 2021 року за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного Договору заборгованість станом на листопад 2021 року складає 33 409, 62 гривень (а.с.7-9). Законом України\~«Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією № 1198, визначено, що споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Згідно положень п. 40 Правил користування тепловою енергією № 1198, споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних правил. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією № 1198 встановлено: «Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону». Відповідно до ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. За правилами\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положеннями\~ст.\~610\~ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Нормою частини третьої\~статті 267 ЦК України\~встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», окрім вимоги про повернення відповідачем боргу за надані ним послуги, остання має сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати. Так, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки, неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625\~ЦК України. Відповідно до пункту 7.2.8 Договору, за порушення Споживачем-Покупцем строків сплати за отриману теплову енергію з нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Таким чином з відповідача підлягають стягненню: заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 33 409, 62 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 12 502, 86 гривень, 3 % річних у розмірі 2 325, 80 гривень, пеню 16\~002, 45 гривень, 7% штрафу 2\~338,67 гривень, а всього 66 579, 40 гривень. Статтею 141 ЦПК України\~визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~481,00 гривень.

Outcome: approved