Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві посилається на те, що 12.05.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №33. [INFO] від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] . В своєму позові зазначає, що як під час вагітності, так і після народження доньки, відповідач ніяким чином не цікавиться станом здоров`я дитини, участі у виборі імені не приймав, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, як шляхом надсилання на адресу його реєстрації судових повісток, так і шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, письмових пояснень по суті справи також не подали, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] народилася [INFO] . Її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.16). [PERSON] протягом тривалого часу з дитиною не проживає, вихованням та утриманням своєї дочки [PERSON] не займається, обов`язку щодо готування дитини до самостійного життя не виконує, про дитину не піклується, взагалі не цікавиться життям дочки. Дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері- [PERSON] . Батько з дитиною не бачиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про стан здоров`я, матерiально не утримує, не відвідує доньку, не спілкується з нею, тому вважає, що відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Викладене підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, в тому числі: висновком Департаменту служби у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 09.02.2022 року №109, відповідно до якого встановлено, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 40-41); копією заяви [PERSON] , засвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А., від 14.01.2022 року, зареєстровано в реєстрі №62, якою останній відмовився від своїх батьківських прав на малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , а також надав згоду та не заперечував проти її усиновлення будь-якою побажавшою особою з присвоєнням дитині прізвища та по-батькові усиновителя (а.с. 42); На підставі викладеного судом встановлено, що батько дитини - відповідач у справі [PERSON] повністю усунувся від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] . Таке відношення батька до виконання батьківських обов`язків триває протягом тривалого часу, і таке ставлення відповідача до виховання своєї малолітньої дитини суд розцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам малолітньої [PERSON] . Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив, що відповідач [PERSON] участі в утриманні дитини не бере, повністю усунувшись від свого обов`язку з утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина повністю перебуває на утриманні матері - [PERSON] , що не звільняє відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину. Оскільки дитина перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на користь особи, на утриманні якої перебуває дитина в даний час - [PERSON] . За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», на час розгляду справи становить 2833 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь особи, на утриманні якої перебуває дитина, - [PERSON] - аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітньої [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 22.07.2021 року - дня звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України сплата судового збору покладається на відповідача на користь позивача у сумі 908 грн. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України сплата судового збору покладається на відповідача на користь держави у сумі 908 грн.

Outcome: approved