Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

6 грудня 2022 року, [PERSON] звернулася до Овідіопольського райсуду Одеської області з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.03.2017 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 40), в якому сторін народився малолітній син [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що на протязі тривалого часу сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння і сварки по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони фактично не проживають разом на протязі місяця, і не ведуть спільного господарства більше 3-х місяців, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій підтримала свій позов, який просила суд розглянути без її присутності (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій, з посиланням на своє перебування на військовій службі у ЗСУ у зв?язку з запровадженням військового стану в Україні, повністю визнав позов та проханням про слухання справи без його присутності (а.с. 14). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 29.03.2017 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 40), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29.03.2017 р., в якому сторін народився малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2018 р. (а.с. 4,8). З матеріалів справи вбачається, що на протязі тривалого часу сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння і сварки по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони фактично не проживають разом на протязі місяця, і не ведуть спільного господарства більше 3-х місяців, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивачки та малолітньої дитини. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, беручи до уваги встановлені судом обставини буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved