Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

19 травня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі позивач) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15\~116, 31 грн., з яких: 11\~851, 88 грн. загальна сума основної заборгованості; 1\~595, 90 грн. загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 10, 00 грн. загальна сума заборгованості за РКО; 73, 10 грн. загальна сума нарахованої пені; 516, 29 грн. розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 76, 21 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 866, 75 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 126, 18 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.09.2014 року між ним та відповідачем було укладено додатковий Договір № 1 до Договору № 871501 від 11.09.2014 р, на підставі якого відповідачу був наданий кредит, який останнім своєчасно повернутий не був, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за своєю відсутністю та ухвалити заочне рішення. Відповідач також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 10.06.2014 р. між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 871501 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Предметом вказано Договору є відкриття поточного рахунку № [NUMBER] . Згідно з п. 1.10 Договору № 871501 банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору та правил. 16.07.2014 відповідач отримав платіжну картку № № [NUMBER] та ПІН-конверт, про що свідчить його розписка. 11.09.2014\~р. між Акціонерним\~товариством «Державний\~ощадний банк\~України» та\~ [PERSON] укладено\~додатковий Договір\~№ 1\~до Договору\~№ 871501\~ про відкриття та обслуговування рахунку з використанням платіжної картки. В п. п. 1.1.4. додаткового Договору № 1 зазначено, що банк встановлює клієнту кредит в сумі 12\~000, 00 грн., строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 28,00 процентів річних, сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних . У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту (п.п.1.1.5. додаткового Договору №1). Відповідно до п.п. 1.1.6 додаткового Договору № 1 кредит стає доступним з дати першого зарахування заробітної плати. Згідно з п. 4.4. додаткового Договору №1 клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим чи неробочим днем. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором (п. 4.9. Додаткового договору №1). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 12 000, 00 грн. З виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Разом з тим, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 15 116, 31 грн., з яких: 11 851, 88 грн. загальна сума основної заборгованості; 1 595, 90 грн. загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 10, 00 грн. загальна сума заборгованості за РКО; 73, 10 грн. загальна сума нарахованої пені; 516, 29 грн. розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 76, 21 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 866, 75 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 126, 18 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надано. Правовідносини між сторонами у справі, ґрунтуються на положеннях кредитного договору та регламентуються наступними правовими нормами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Приписами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved