Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивач звернулась з вимогами до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки, які мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто на утримання дитини на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 (шістсот) грн., щомісячно до настання повноліття останьої починаючи з 03.02.2010 р. Визначений розмір аліментів у розмірі 600 (шістсот) грн. не достатній для життя сьогодні, оскільки потреби дитини за віком та життя значно зросли. Жодної допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування, навчання відповідач на себе не бере.Інших дітей він не має, тому позивач змушений звернутися до суду та просить збільшити розмір аліментів в розмірі 5000 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представником позивача [PERSON] подано заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи без участі. Позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, з 15.11.2008 року який розірвано рішенням суду від 14.11.2014 року. (а.с.6-7) Від шлюбу у сторін народилась спільна донька, [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] що міститься в матеріалах справи. (а.с. 13) 30 червня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов [PERSON] про стягнення алміентів задоволено, стягнуто з [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно до настання повноліття останьої починаючи з 03.02.2010 р. Постановою від 29.07. 2010 р. ВП №20613351 відкрито виконавче провадженняз виконання виконавчого листа №2-1260/1 виданого 30.06.2010р. Дніпровським районним судом. (а.с 8) Звертаючись до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що на даний час сума аліментів не покриває витрат, пов`язаних з нормальним та гармонійним розвитком і вихованням дитини, а також у збільшенні потреб з віком. Однак на підтвердження вказано не надала суду жодного доказу. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача про те, що на даний час збільшився як розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так і фактичні витрати на дитину. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме збільшити розмір аліментів присуджених до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2010 р. з 600,00 (шістсот) гривень до 3500,00 (трьох тисяч п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial