Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суджу з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої її представник зазначив, що на підставі судового рішення з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно на утримання спільного сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що матеріальне становище позивачки в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилося, оскільки вона одна виховує дитину, відповідач ухиляється добровільно приймати участь у додаткових витратах на утримання сина, ігноруючи навіть такі необхідні витрати, як стоматологічні, пов?язані із лікуванням молочних зубів дитини, позаяк дитині йде восьмий рік від народження і з врахуванням вікових особливостей вона потребує систематичного відвідування стоматолога. Окрім того, дитина почала навчатися в школі, у зв?язку із чим витрати на її утримання теж зросли. З підстав наведеного, посилаючись на положення статей 180, 192 Сімейного кодексу України, в позовній заяві висловлено прохання змінити розмір аліментів з 900 грн. на розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Адвокат Шишола В. М. в судове засідання не з`явився, подав заяву з прохання розглядати справу без його участі та участі його довірительки, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом розміщення виклику в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту заяви представника позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час судового засідання, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Статтею 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12\~ЦПК України). За змістом частин першої та шостої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 77 та частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.01.2016 серії [NUMBER] , актовий запис №13 (а.с. 5). Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.01.2017 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 900 грн., щомісячно, до моменту досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.11.2016 (а.с. 3-4). Відповідно до статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною третьою статті 181\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи наведене та фактично встановлені обставини справи, вік відповідача, який є працездатним, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет на\~2023\~рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд, з метою захисту інтересів дитини та забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності, вважає можливим змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів визначивши його в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у визначеному на день подачі позову розмірі 992,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів.

Outcome: approved