Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини один місяць після вступу рішення в законну силу, мотивуючи тим, що вона, народилася [INFO] у с. Шаповалівка Конотопського району Сумської області. У свідоцтві про народження її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Проживала її сім`я у [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності її бабусі [PERSON] , [INFO] . Шлюб між її батьками був розірваний і вона з матір`ю переїхала жити у м. Конотоп, а батько залишився проживати у с. Шаповалівка разом з її бабусею. Через деякий час батько уклав повторний шлюб з [PERSON] , від якого у 1992 році у них народилася донька - її єдинокровна сестра [PERSON] . У подальшому шлюб батька та [PERSON] також був розірваний і [PERSON] разом з матір`ю переїхала жити до села Єрмоліно Талдомського району Московської області. Її бабуся [PERSON] 9 лютого 2006 року склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно заповідала сину - її батькові [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] належним чином прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований і проживав разом з бабусею по день її смерті, але документально на себе цю спадщину не переоформив. На початку 2014 року батько тяжко захворів і його помістили на лікування до Конотопської ЦРЛ. Вона майже 6 місяців постійно провідувала його, придбавала для нього їжу та ліки, надавала іншу посильну допомогу. У червні 2014 року батька виписали з лікарні, але [INFO] він помер. Сестра [PERSON] на похорони батька не приїхала, так як у березні 2014 року почалася неоголошена війна між Україною і російською федерацією, тому вона одна за свої кошти поховала батька і виконала всі необхідні обряди поховання. У встановлений 6 місячний термін, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від батька, однак остання пояснила, що ще 4 вересня 2013 року батько склав заповіт, посвідчений секретарем Шаповалівської сільської ради за реєстровим № 157, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно заповідав її сестрі [PERSON] , і заяву у неї не прийняла. Після цього, вона зателефонувала сестрі і розповіла про наявність на її ім`я заповіту батька і про необхідність прийняття спадщини. На початку червня 2021 року, надійшла офіційна заява [PERSON] , посвідчена нотаріусом Кимрського міського нотаріального округу Тверської області РФ за реєстровим № 69/22-н/69-2021-2-1054, в якій вона вказала, що у фактичне управління спадковим майном не вступала, спадщини батька не приймала і приймати не буде і не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину батька було видане їй. Враховуючи вищевикладене, вважає, що пропустила передбачений законом строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийнятої спадщини після померлого батька з вини іншої особи і ця причина є поважною. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач: [PERSON] в судовому засіданні заперечував задоволенню вимог, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона чекала поки спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовиться від спадщини і лише в червні 2021 року, отримавши заяву про відмову від прийняття спадщини вона і поставила питання про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Невизначеність спадкоємця за заповітом [PERSON] та подання нею заяви після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця не є підставою для поновлення спадкоємцю за законом - [PERSON] пропущеного строку для прийняття спадщини. Також позивач вказує, що звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус повідомив їй про існування заповіту і заяву про прийняття спадщини не прийняв. Але ці твердження не відповідають дійсності, оскільки у випадку звернення [PERSON] у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] нотаріус мав би прийняти цю заяву та завести спадкову справу. У випадку відмови у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Жодного доказу про це позивач не надала. Також нею не надано витягу із спадкового реєстру, який би свідчив про відсутність (чи наявність) на даний час спадкових справ після померлого [PERSON] . Не залучено у якості третьої особи нотаріуса. Також зазначив, що покійна [PERSON] доводилась йому прабабою по лінії матері, а покійний [PERSON] - дядьком. На момент смерті останнього вони проживали та були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт за яким все майно заповідала йому. Знаючи про наявність такого заповіту і проживаючи разом він здійснив ремонт будинку, оплачував рахунки за електричну енергію, сплачував податки, тощо. Після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в процесі чого дізнався, що [PERSON] склала інший заповіт за яким все майно заповідала сину [PERSON] . Вважає, що оскільки з останнім проживав за однією адресою більше п`яти років, вів спільне господарство, вкладував гроші в нерухомість, яка є спадковою масою, то саме він є спадкоємцем за законом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с.38). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 08.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 20). 29.11.2022 року у зв`язку з перебуванням судді Галяна С.В. на лікарняному в судове засідання справа не вносилась. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 35). 17.01.2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в судове засідання справа не вносилась. Суд вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Із довідки сільського голови Попівської сільської ради Конотопського району видно, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , який був зареєстрований і проживав в одному житловому будинку до дня смерті матері, на день її смерті та по день своєї смерті (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер (а.с.11,15). Після смерті останнього спадкоємцем за заповітом була донька [PERSON] , яка лише 24.05.2021 року відмовилась від спадщини (а.с.14,17). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , до укладення шлюбу [PERSON] , є донькою [PERSON] (а.с. 15,16). За повідомленням приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Майстренко І.В. після померлого [INFO] [PERSON] , за даними Спадкового реєстру, спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не зверталися. [PERSON] , як спадкоємцю за законом, роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини (а.с. 9). [PERSON] звертаючись до суду, обґрунтувала причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом наявністю заповіту складеного батьком на ім`я другої доньки [PERSON] , яка лише у 2021 році відмовилась від спадщини подавши нотаріально посвідчену заяву. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання або обізнаність про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Ухвалюючи рішення суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку є тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; обізнаність про існування заповіту не можна вважати поважною причиною чи перешкодою для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж строк на прийняття спадщини спадкоємцем сплив більше 5 років тому. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, у зв`язку з чим вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed