Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та їх розміру. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 11.03.2016 року до 14.12.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.01.2019 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Однак, на теперішній час розмір аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно є недостатнім для забезпечення дитини. Відповідач офіційно працевлаштований у ВП «Південноукраїнська АЕС», має стабільний дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. За таких обставин просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON] в частці від доходу, а саме в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказала, що підтримує позовні вимоги, відповідач зазначив, що визнає позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.06.2016 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 8). Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 10.01.2018 року (а.с. 9). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.01.2019 року змінено розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] , на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.12.2016 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 03.11.2016 року і до повноліття сина; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (а.с. 10-11). В даний час позивач бажає змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст.182,183,184 СК України). Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 року (у справі № 6-143цс/13), прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів враховує те, що раніше визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.01.2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн., оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про зміну способу стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved