Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

04.11.2022 Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] ухилилась від виконання батьківських обов`язків. Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.12.2020 дітей від [PERSON] було відібрано без позбавлення батьківських прав. Відомості про батьків у свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України. На даний час діти позбавлені батьківського піклування та передані під опіку рідній бабусі [PERSON] , [INFO] та проживають за адресою: [ADDRESS] . З часу прийняття судом рішення про відібрання дітей [PERSON] не усунені причини, які перешкоджали їй належному утриманню та вихованню дітей. [PERSON] не зверталась до суду з заявою щодо повернення їй дітей. Крім того, вона не зверталась до Органу опіки та піклування Савранської селищної ради, КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради, старости села Бакша та Служби у справах дітей Савранської селищної ради щодо сприяння у поверненні її дітей. З червня 2022 відповідачка [PERSON] проживає в селі Бакша, Подільського району Одеської області. Вона ніде не працює, не обробляє земельну ділянку, домашнє господарство не утримує, постійного доходу не отримує. Крім того, [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв. [PERSON] не відвідувала школу, в якій навчаються її діти. Навчанням свого старшого сина вона не цікавилась взагалі. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 23.11.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 14.12.2022. Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 14.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.01.2023. В подальшому судове засідання було призначене на 14.02.2023. Представник позивача Бевзюк О.І. в судове засідання не з`явилась проте 14.02.2023 подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення та просила справу розглянути без її участі (а.с.52). Представник третьої особи КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явилась проте 14.02.2023 подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення та просила справу розглянути без її участі (а.с.53). Відповідачка, яка повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надала, свою позицію не виклала, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався (а.с. 46, 51). Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За заявою представника позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку загального позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області до [PERSON] про позбавленням батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бакшанської сільської ради Савранського району Одеської області 09.04.2009, актовий запис про народження № 05 (а.с.5). Крім того, [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бакшанської сільської ради Савранського району Одеської області 25.10.2011, актовий запис про народження № 24 (а.с.6). Розпорядженням Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2021 № 15/А-2021 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.7). Розпорядженням Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2021 № 16/А-2021 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.8). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.12.2020, зокрема, відібрано без позбавлення батьківських прав у матері [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-14). З висновку органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] від 14.07.2022 № 9/23 вбачається, що таке позбавлення є доцільним (а.с.16-17). Рішенням Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 14.07.2022 № 9/23 затверджено висновок органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.15). З листа Савранського районного суду Одеської області від 07.07.2022 № 01-22/34/2022 вбачається, що [PERSON] з позовною заявою про повернення дітей [PERSON] та [PERSON] в сім`ю матері до суду не зверталась (а.с.18). З листа КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області від 08.07.2022 № 01-21/574 вбачається, що сім`я [PERSON] не перебуває на обліку як сім`я яка опинилась в складних життєвих обставинах. Також [PERSON] особисто не зверталась до КУ «Центр надання соціальних послуг». Соціальні послуги фахівцем із соціальної роботи їй не надавались (а.с. 19). З довідки Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 08.07.2022 № 231 вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає сама (а.с.20). З довідки-характеристики Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 08.07.2022 № 230 вбачається, що [PERSON] не працює, домашнє господарство не веде, постійного доходу немає. Крім того, [PERSON] має схильність до вживання алкогольних напоїв. Стосовно повернення відібраних у неї дітей [PERSON] до старостату не зверталась (а.с.21). З листа Служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 18.05.2022 № 67 вбачається, що на території Кривоозерської громади проживає сім`я [PERSON] , яка є опікуном двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] протягом 2022 року декілька разів відвідувала своїх синів за місцем їх проживання. Двічі вона привозила дітям солодощі та деякі продукти харчування. [PERSON] на приймає участі у вихованні дітей та не утримує їх матеріально (а.с.22-23). З листа Комунального закладу Курячелозівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 18.05.2022 № 38-38/01-38 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно навчаються в закладі. Діти виховуються в сім`ї опікуна - рідної бабусі хлопчиків. Саме вона найбільше часу приділяє вихованню та навчанню дітей та тримає тісний зв`язок зі школою. Мати дітей [PERSON] до школи не зверталась і школу не відвідувала. [PERSON] більше цікавиться навчанням [PERSON] та допомагала йому в дистанційному навчанні, просила надсилати домашні завдання їй на телефон. Крім того, вона допомагала дитині виконувати домашні завдання. Стосовно [PERSON] , то його навчанням більше цікавилась бабуся - [PERSON] (а.с.24). З листа Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 16.05.2022 № 19.08.01-13/34 вбачається, що [PERSON] своїх синів [PERSON] та [PERSON] не відвідувала за місцем їх проживання, не приймала участі в їх утриманні та не цікавилась їх здоров`ям (а.с.25). З висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] зокрема вбачається, що вона проживає в [ADDRESS] . Діти відібрані без позбавлення батьківських прав та перебувають під опікою їх бабусі. [PERSON] не створила умови для забезпечення своїх дітей усім необхідним та не створила умови для повернення дітей. [PERSON] є безробітною, вживає алкогольні напої та веде безвідповідальний спосіб життя (а.с.26-27). За правилами статті 150 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Крім того, в пункті 16 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Отже, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 686/24929/16-ц). При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/9995/16-ц). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відтак, за загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що мати дитини - відповідачка у справі виконує свої обов`язки щодо дітей, або тих фактів, які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. [PERSON] в порушення вимог статей 150, 180 СК України, частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку дітей, не піклується про них, не цікавиться їх життям, не проявляє щодо дітей батьківської турботи, не намагається налагодити стосунки з дітьми і взагалі самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частин 5, 6 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей, і, з урахуванням встановленого факту ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своїх дітей, вважає доцільним позбавити її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідачка тривалий час не виконує своїх обов`язків по вихованню й утриманню дітей, свідомо ними нехтуючи, що, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, дає суду законні підстави для задоволення позову. Вказаний висновок повністю узгоджується і з позицією органу опіки та піклування, викладеною у письмовому висновку. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав у порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Окрім того, даний захід не виключає і можливість побачення останнього з власною малолітньою дитиною. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Так, за змістом статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, суд зазначає що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.12.2020, зокрема, стягнуто з [PERSON] , на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб де перебуватимуть діти, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2020 року та до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дітей, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України". Враховуючи це, питання щодо стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання дітей не вирішується. З огляду на те, що позивач Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідачки на користь держави, у порядку пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у розмірі 2 481 грн, виходячи з вимог немайнового характеру.

Outcome: approved