Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати шо житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку-«А», житловою площею 38,30кв.м., загальною площею 57,30кв.м. з господарчими спорудами: веранда-«а», тераса-«а», сарай-«Б», погріб-«В», гараж-«Г», літня кухня-«Д», навіс-«Є», огорожа-№1-3, ворота-№2 та земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5123981100:03:003:0013, що розташована за адресою [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та їх частини є рівними по 1/2 за кожним. Свої вимоги\~мотивувала тим, що з 03.11.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу, 12.02.2021 року за спільні кошти придбали житловий будинок, загальною площею 57,30кв.м., житловою площею 38,30кв.м., з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5123981100:03:003:0013, що розташована за адресою [ADDRESS] . На теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинені і в цей же час відповідач почав заперечувати її право власності на майно, що зареєстроване на його ім`я, що змушує її звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.01.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та пояснила суду, що вона з 03.11.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу, 12.02.2021 року за спільні кошти придбали житловий будинок, загальною площею 57,30кв.м., житловою площею 38,30кв.м., з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5123981100:03:003:0013, що розташована за адресою [ADDRESS] , які були оформлений на ім`я відповідача. На теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинені і в цей же час відповідач почав заперечувати її право власності на майно. Також зазначила, що між нею та відповідачем не укладались договори щодо нерухомого майна, та будь-яким чином вони між собою не домовлялись щодо віднесення спірного нерухомого майна до особистого майна відповідача, спору між ними з приводу права власності на будинок не було, частки при купівлі будинку не визначались, шлюбного договору не укладали. Тому просила визнати, що зазначений житловий будинок з господарчими спорудами та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: по [ADDRESS] , які були оформлені на відповідача, є спільною сумісною власністю та їх частини є рівними та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, \~про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а.с.41,45 ), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню \~з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 03.11.2003 року, на підставі актового запису № 241.(а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 14.07.2011 року, на підставі\~актового запису\~№10,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.12.2018 року, на підставі актового запису №448 та та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.12.2018 року, на підставі актового запису №449 ( а.с.36,37,38). За час перебування у шлюбі за спільні грошові кошти сторони придбали: - житловий будинок, який складається з: житлового будинку-«А», житловою площею 38,30кв.м., загальною площею 38,30кв.м., з господарчими спорудами: веранда-«а», тераса-«а», сарай-«Б», погріб-«В», гараж-«Г», літня кухня-«Д», навіс-«Є», огорожа-№1-3, ворота-№2, який знаходиться за адресою: по [ADDRESS] , який був оформлений на ім`я відповідача [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.02.2021 року посвідченим приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №211.( а.с.5-8) Зазначене право власності на нерухоме майно було у встановленому порядку зареєстровано Держаному реєстрі РП на НМ, що підтверджується витягом 244813567 від 17.02.2021 року ( а.с.9); -земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5123981100:03:003:0013, що розташована за адресою [ADDRESS] , яка була оформлений на ім`я відповідача [PERSON] , що підтверджується витягом з ДРРП від 08.06.2021 року № 260380587.( а.с. 15) Згідно зі ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права, на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Згідно з ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як вбачається з пояснень позивача, згоди про поділ набутого на час шлюбу майна сторонами не досягнуто, тому вона вимушена вирішувати це питання в судовому порядку. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.\~ \~ Пленум Верховного\~Суду України\~в своїй\~постанові №11\~від 21\~грудня 2007\~року Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя\~зазначає,\~що спільною\~сумісною власністю\~подружжя,\~що підлягає\~поділу,\~можуть бути\~будь-які\~види майна,\~за винятком\~тих,\~які згідно\~із законом\~не можуть\~їм належати\~(виключені\~із цивільного\~обороту),\~незалежно від\~того,\~на ім`я\~кого з\~подружжя вони\~були придбані\~чи внесені\~грошовими коштами,\~якщо інше\~не встановлено\~шлюбним договором\~чи законом. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». З наведеного суд вважає, що достеменно встановлено, що спірний житловий будинок, житловою площею 38,30кв.м., загальною площею 57,30кв.м., з господарчими спорудами, який знаходиться\~за адресою:\~по [ADDRESS] та спірну земельну ділянку\~площею 0,25\~га,\~з цільовим\~призначенням:\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарським будівель\~і \~споруд (присадибна\~ділянка),\~кадастровий номер\~5123981100:03:003:0013,\~що розташована\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~сторони\~придбали у\~період шлюбу,\~а тому\~вказане майно\~\~ є спільною сумісною власністю подружжя, частки в якому не визначались, а відтак є підстави вважати, що за [PERSON] в силу закону належить 1/2 частина вказаного житлового будинку з господарчими спорудами та частина земельної ділянки.. Тому заявлені вимоги [PERSON] суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1400грн., що документально підтверджені (а.с.3). На підставі викладеного та

Outcome: approved