Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - директор Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Скопенко Василь Вікторович про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та моральної шкоди, в якому просив суд: - визнати незаконним і скасувати наказ Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] » та поновити [PERSON] на посаді майстра магістрального району № 2 Слобідської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 16.11.2022 року; - зобов`язати КП "Харківські теплові мережі" внести запис у трудову книжку [PERSON] , про переведення на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом №07-к від 04.02.2022 року; - стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь [PERSON] середній заробіток за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі; - стягнути незаконно утриману КП "Харківські теплові мережі" заробітну плату у розмірі 2484,65 грн. на користь [PERSON] ; - стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 22000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 16.11.2022 року директором Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») було видано наказ № 2456 від 16.11.2022 року про припинення трудового договору (контракту), відповідно до якого позивача було звільнено за скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вказує, що таке скорочення здійснено з порушенням вимог ст. 49-2 КЗпП України, оскільки відповідач не запропонував усі наявні вакантні посади, які були та з`явилися у період з 16.09.2022 року до 16.11.2022 року на підприємстві КП «ХТМ». Позивачем зазначено, що він є за освітою інженером-будівельником, з досвідом праці в теплопостачальній організації з 1993 року. За наказом № 07-к від 04.02.2022 року останньою посадою, яку займав позивач, була посада майстра магістрального району № 2 Слобідської філії. Відповідно до вказаного наказу позивачу було надано інше робоче місце за іншою адресою, видано нове посвідчення та позивач приступив до виконання своїх обов`язків майстра магістрального району № 2 Слобідської філії. Проте запис у трудову книжку про переведення на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії з невідомих причин відповідачем не було зроблено. Наказом № 182 від 01.03.2022 року з 24.02.2022 року в підрозділах КП «ХТМ» був введений простій, про що позивач був повідомлений через месенджер Viber. Наказом № 188 від 31.03.2022 року з 01 квітня 2022 року КП «ХТМ» призупинено дію трудових відносин з окремими працівниками у період дії воєнного стану. Про призупинення трудових відносин позивач був повідомлений через месенджер Viber. 15.09.2022 року інженером 1 категорії управління кадрів [PERSON] через месенджер Viber позивача було повідомлено, що на підставі Наказу від 12.09.2022 року № 615 «Про внесення змін до штатного розпису» проведено зміни в організаційній структурі підприємства зі скороченням штатних одиниць та зазначено, що відповідно до Наказу № 306-к від 14.09.2022 року «Про попередження працівників про наступне звільнення» позивача попереджають про наступне звільнення з 16.11.2022 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Все наступне листування від інженера управління кадрів, а також заяви позивача на ім`я генерального директора на переведення відбувалось в месенджері Viber. Позивач вважає, що стороною відповідача, у зв`язку із його звільненням за скороченням штату, не було йому запропоновано всі вакантні посади для працевлаштування, а його заяви на працевлаштування на посади, на які він погодився, були незаконно не прийняті. Позивач вказує, що його звільнення було незаконним і таким, що проведено з порушенням встановленої законодавством процедури, оскільки позивачу не було запропоновано усі наявні вакантні посади, які були та з`явилися у період з 16 вересня 2022 року до 16 листопада 2022 року на підприємстві КП «ХТМ» та позивачу необґрунтовано та неодноразово було відмовлено в переведенні його на запропоновані відповідачем вакантні посади, тому наявні правові підстави для скасування наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі. Також, позивач вважає, що відповідач незаконно утримав заробітну плату при звільненні в розмірі 2484,65 грн., яку позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдану моральну шкоду в розмірі 22000,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. 25.01.2022 року до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому уповноважений представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, зокрема, щодо вимог позивача про визнання незаконним та скасування судового наказу від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)» стягнення середнього заробітку за вимушений прогулу та стягнення моральної шкоди на те, що доказами того, що позивач відповідно до ст. 49-2 КЗпП України за 2 місяці був попереджений про наступне звільнення та йому було запропоновано іншу роботу, винесений наказ від 14.09.2022 року № 306-к «Про попередження працівників про наступне звільнення», «Попередження про звільнення» та переліки вакансій КП «ХТМ» станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року, 15.11.2022 року, які були запропоновані позивачу для працевлаштування. [PERSON] , крім заяви від 19.09.2022 року на переведення його на посаду начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії, заяви від 11.11.2022 року на переведення його на посаду юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії та заяви від 16.11.2022 року на переведення його на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії, згоду на переведення на жодну з інших вакантних посад, що зафіксовані у переліках вакансій станом на 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, 29.09.2022 року, 14.10.2022 року, 03.11.2022 року, 11.11.2022 року та 15.11.2022 року, не надав. Проте, станом на 19.09.2022 року посада начальника дільниці №1 теплового району Індустріальної філії була зайнята; для зайняття посади юрисконсульта 1 категорії Салтівської філії у позивача відсутня відповідна освіта; посада інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії не є вакантною та жодного разу не була включена у перелік вакансій. Посилання [PERSON] на те, що йому не була запропонована посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії, з якої 25.10.2022 року за згодою сторін був звільнений працівник, не відповідають дійсності, оскільки вказана посада була виведена із штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року. Таким чином, звільнення [PERSON] за скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України здійснено з дотриманням вимог статті 49-2 КЗпП України, з урахуванням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку із чим, вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу від 16.11.2022 року №2456 «Про припинення трудового договору (контракту)», стягнення з КП «ХТМ» на користь позивача середнього заробітку за вимушений прогул за період з 17.11.2022 року по дату ухвалення рішення по справі та моральної шкоди у розмірі 22000,00 грн. є безпідставними. Стосовно вимоги позивача про внесення запису в трудову книжку на переведення його на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом від 04.02.2022 року №7-к, стороною відповідача зазначено, що 10.09.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 року №1217-ІХ, яким запроваджується облік трудової діяльності працівника в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У зв`язку із чим були внесені зміни в низку законів, у тому числі в КЗпП України, а саме в ст.ст. 24, 4, 48 КЗпП України. Відповідно до вимог п. 6 Порядку обліку трудової діяльності працівника, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, в електронній формі, затвердженого постановою КМУ від 17.11.2019 року №1084, відомості про прийняття, переведення та звільнення працівників КП «ХТМ» щоквартально передає до Реєстру застрахованих осіб, що є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, у якості додатку 5 (5Д «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» до Податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ). Відомості про переведення [PERSON] з 07.02.2022 року на посаду майстра магістрального району №2 Слобідської філії КП «ХТМ» згідно з наказом від 04.02.2022 року №7-к були включені до податку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ за І квартал 2022 року засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Стороною відповідача зазначено, що [PERSON] під особистий підпис на наказі був ознайомлений з наказом від 04.02.2022 року про його переведення майстром магістрального району №2 Слобідської філії, відомості про наказ від 04.02.2022 року №7-к внесені до особової картки П-2 [PERSON] та засвідчені його підписом. Відповідач наголосив, що [PERSON] не звертався до КП «ХТМ» з вимогою про внесення запису в трудову книжку про переведення його майстром магістрального району №2 Слобідської філії, згідно з наказом від 04.02.2022 року за №7-к, як це передбачено частиною 3 ст. 48 КЗпП України. Стосовно вимоги позивача про стягнення на його користь незаконно утриманої заробітної плати в розмірі 2484,65 грн., стороною відповідача вказано, що у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та відсутністю організаційних і технічних умов для здійснення господарської діяльності підприємства у повному обсязі під час воєнного стану наказом КП «ХТМ» від 01.03.2022 року № 182 на підприємстві оголошено простій, у подальшому, у зв`язку зі складнощами у роботі підприємства, наказом з 31.03.2022 року №188 на підставі ЗУ «Про організацію трудових відносин у період воєнного стану» з 01.04.2022 року скасований раніше оголошений простій та трудові відносини призупиненні з 01.04.2022 року із більшістю працівників підприємства. Нарахування заробітної плати за лютий 2022 року здійснювався у березні 2022 року, при відсутності документів обліку робочого часу за лютий 2022 року (табелів), виходячи з посадових окладів та тарифних ставок працівників за повний місяць, у зв`язку з цим мали місце рахункові помилки, виправлення яких було здійснено в липні-серпні 2022 року, після відновлення дії трудових договорів з відповідними фахівцями та складання табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року. Копія довідки про нарахування та виплату заробітної плати надсилалась [PERSON] на месенджер Viber, а також довідка про нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] за період з січня 2022 року по листопад 2022 року була надана представнику позивача на адвокатський запит. Оскільки при нарахуванні заробітної плати позивачу за лютий 2022 року була допущена рахункова помилка, яка була усунута, вимога позивача про стягнення на його користь незаконно утриманої заробітної плати у розмірі 2484,65 грн. є безпідставною. 25.01.2022 року до матеріалів справи надійшли пояснення третьої особи - генерального директора КП «Харківські теплові мережі» Скопенка В.М., в яких він просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави, аналогічні підставам, викладеним у відзиві сторони відповідача, а також просив суд розглядати справу без його участі, у зв`язку із великим навантаженням на роботі. 30.01.2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій сторона позивача спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов. Так, зокрема, щодо заперечень відповідача на вимогу визнати незаконним та скасувати наказ КП «ХТМ» № 2456 від 16.11.2022 року «Про припинення трудового договору (контракту)», стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди, сторона позивача зазначає, що відповідачем підставою звільнення позивача зазначено п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідач вказує на внесення змін до штатного розпису КП «ХТМ» на підставі наказу № 615 від 12.09.2022 року з метою оптимізації та зменшення витрат підприємства. Позивач наголосив, що з 01.04.2022 року наказом № 188 від 31.03.2022 року відповідачем призупинено дію трудових відносин з окремими працівниками у період дії воєнного стану та позивач, як і низка інших працівників КП «ХТМ», з березня 2022 року не отримував заробітну плату взагалі, отже з 01.04.2022 року мало місце зменшення витрат відповідача на оплату праці. Крім того, позивач вважає, що відповідач передбачені пунктом 4.24 колективного договору міри з метою збереження робочих місць не приймав, а відразу скоротив 417 працівників згідно з вищевказаним наказом № 615. Разом з тим, скоротивши 12.09.2022 року наказом № 615 417 працівників для оптимізації та зменшення витрат підприємства, відповідачем станом на 29.09.2022 року підвищено на 20% посадові оклади. Також позивач зазначив, що відповідач не надав суду штатний розпис, змінений на підставі наказу № 615, а також нормативний акт, або локальний акт по КП «ХТМ», який дозволяє не вносити зміни у штатний розпис шляхом його переробки, а дозволяє лише видавати з цього приводу накази, відповідно не надав доказів, що передбачене наказом № 615 скорочення дійсно відбувалося. Крім того наголосив, що додаток до наказу № 615 «Скоротити зі штатного розпису з 12.09.2022 року» підписаний начальником відділу праці та заробітної плати, проте відповідач не надав суду його посадової інструкції, відповідно, відсутні докази, що ця особа мала повноваження визначати список посад по підприємству, які підлягають скороченню. Також позивач наголосив, що згідно з п. 2 наказу № 615 начальнику управління кадрів у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно було попередити про скорочення працівників, посади яких підлягають скороченню та визначені у додатку, однак наказ про попередження позивача від 14.02.2022 року № 306-к підписав генеральний директор, попередження про звільнення 16.11.2022 року позивача підписав директор з правових та кадрових питань. При цьому відповідач не надав доказів внесення змін до наказу № 615, які б звільнили начальника управління кадрів від визначених п. 2 обов`язків. Крім того позивач наголосив, що згідно з доводами відповідача доказами того, що позивачу відповідно до ст. 49-2 КЗпП було запропоновану іншу роботу згідно з переліком вакансій КП «ХТМ» станом на 12.09.2022, 20.09.2022, 29.09.2022, 14.10.2022, 03.11.2022, 11.11.2022, 15.11.2022, проте відповідач не надав суду посадової інструкції начальника відділу праці та заробітної плати, відповідно, не надав доказів, що ця особа мала повноваження визначати списки вакантних посад і що при їх визначені дотримувалась відповідних вимог щодо їх складання і несе відповідальність за їх достовірність. Також позивач наполягав на тому, що надані йому списки вакантних посад були вибірковими, з метою остаточного звільнення його з підприємства позивачеві через месенджер Viber 15.09.2022 року відповідачем надіслано список «основні дані про вакансії КП «ХТМ» станом на 12.09.2022», з якого слідує, що по Індустріальній філії немає вакансій по посадам «Керівники та фахівці», однак з наданого відповідачем разом з відзивом списку «Основні дані про вакансії КП «ХТМ» станом на 12.09.2022» випливає, що по Індустріальній філії є вакансія «Заступник начальника філії з виробництва» в розділі «Керівники та фахівці». Така невідповідність списку за 12.09.2022 року, наданого позивачу та списку наданого до суду з відзивом на позов, на думку позивача, є беззаперечним доказом того, що списки вакансій для позивача були не повними, з них умисно виключались посади керівників та фахівців, тобто саме ті посади, на які враховуючи досвід роботи, освіту та кваліфікацію міг претендувати позивач. Також позивач вважає, що відповідачем не подано належних доказів переведення [PERSON] на запропоновану позивачеві посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії, а саме не надано трудової книжки [PERSON] із записом про таке переведення, витяг особової картки П-2 з записом про переведення останнього, відомості з додатку 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» об`єднаної звітності ПДФО та ЄСВ. Ненадання відповідачам цих доказів ставить під сумнів те, що переведення [PERSON] дійсно мало місце до того, як заяву про переведення на вказану посаду подав позивач, відповідно, є недоведеним той факт, що відповідач правомірно відмовив в переведені позивача на посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії згідно із заявою від 19.09.2022 року. Крім того позивач зазначив, що відповідачем в порушення вимог ч. З ст. 49-2 КЗпП України, йому не була запропонована посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії. Так, позивач наголосив, що згідно з доводами відповідача наказом від 24.10.2022 року № 706 вищевказана посада була виведена зі штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року поряд з іншими посадами. Разом з тим, відповідач не надав штатного розпису, який би свідчив, що наказ №706 дійсно був, тому позивач вважає факт виведення цієї посади поза штат не доведеним належними доказами. Позивач вважає, що виведення цієї посади поза штат не звільняє відповідача від обов`язку запропонувати таку роботу позивачеві. Також позивач наголосив, що відповідач не надав доказів неможливості переведення позивача за його згодою, викладеною в заяві від 16.11.2022 року, на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії на час відпустки робітниці по догляду за дитиною, з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров`я позивача. Крім того позивач не погодився із запереченнями відповідача щодо вимоги про внесення запису у трудову книжку про переведення позивача на посаду майстра магістрального району № 2 Слобідської філії відповідно до наказу № 07-к від 04.02.2022 року. Зі змісту ч. З ст. 48 КЗпП, на яку посилається відповідач у відзиві, випливає, що вимоги цієї статті поширюються на працівників, трудові книжки яких зберігаються у працівників. Проте трудова книжка позивача до моменту звільнення перебувала в управлінні кадрів відповідача і була видана йому лише при звільнені. Також позивач зазначив, що у відзиві відповідач повідомляє суд, що при нарахуванні заробітної плати позивачу у лютому 2022 року була допущена розрахункова помилка, тому вимога позивача про незаконність утримання 2484,65 грн. є безпідставною. Разом з тим, позивач вважає, що з наданих відповідачем доказів слідує, що відповідачем вчинялись свідомі дії, направлені на коригування сум нарахованих позивачу на підставі норм про оплату праці та наказів підприємства, і не було виправлено жодної розрахункової (арифметичної) помилки. Відрахування боргу у сумі 2484,65 грн. відповідачем проведено при звільнені позивача 16.11.2022 року, тобто в порушення вимог ст. 127 КЗпП України відрахування здійснені останнім у строк понад 30 днів з дня виплати та без відповідного наказу. Позивач вважає, що він отримав від відповідача спірні грошові кошти у сумі 2484,62 грн. у вигляді заробітної плати, при цьому, їх виплата проведена відповідачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку позивача. 13.02.2023 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач, зокрема, зазначає, що КП «ХТМ» вимушене було піти на такий крок як скорочення штату працівників, оскільки військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні вкрай негативно вплинули на фінансовий стан підприємства. Внаслідок бойових дій було знищено більш, ніж 180 об`єктів комунальної власності, що перебували у господарському віданні підприємства та були задіяні у виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії і наданні послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам. У період з початку військової агресії значно збільшилась заборгованість споживачів за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії і гарячої води, що в свою чергу призвело до значного збільшення заборгованості підприємства за спожиті енергоносії (природний газ, електричну енергію), які використовуються при виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії. В умовах дії Законів України "Про ринок природного газу", "Про ринок електричної енергії1" та відповідних ним підзаконних нормативних актів існує реальна загроза припинення постачання природного газу та електричної енергії КП "Харківські теплові мережі", яке не має можливості здійснювати оплату зазначених енергоносіїв через величезну заборгованість споживачів. Скорочення штату працівників було проведено в три етапи: наказом від 08.08.2022 № 553 "Про внесення змін до структури та штатного розпису", згідно з яким було скорочено 848,5 одиниць посад; наказом від 12.09.2022 № 615 " Про внесення змін до штатного розпису", згідно з яким було скорочено 417 одиниць посад, у тому числі посада майстра магістрального району № 2 Слобідської філії, яку займав позивач; наказом від 22.11.2022 № 772 "Про внесення змін до штатного розпису", яким було скорочено 39 одиниць посад. Відповідач наголосив, що зазначені накази є належними доказами, що у відповідача дійсно відбулося скорочення чисельності та штату працівників, а не штучне звільнення позивача за скороченням штату. Також відповідач наголосив, що всі накази відносно внесення змін до штатного розпису підприємства підписані генеральним директором, а додатки до них - начальником відділу праці та заробітної плати, тобто особою, яка відповідно до Положення про відділ праці та заробітної плати КП "ХТМ" розробляє проекти наказів і розпоряджень по підприємству за напрямом діяльності відділу. Додаток до наказу від 12.09.2022 № 615 "Про внесення змін до штатного розпису", який містить посади, що підлягають скороченню, начальником відділу праці та заробітної плати сформований на підставі службових записок начальників філій та інших структурних підрозділів підприємства. Згідно з наказом від 12.09.2022 № 615 "Про внесення змін до штатного розпису" начальник управління кадрів на підставі Положення про управління кадрів КП "ХТМ" готувала проекти наказів про попередження працівників про наступне звільнення, окремо по кожному структурному підрозділу, які були підписані генеральним директором. Крім того, відповідач наголосив, що скорочення вакантних посад КП «ХТМ» здійснює шляхом видання наказів про виведення цих посад із штатного розпису, а скорочення посад, зайнятих відповідними працівниками, - шляхом видання наказів про скорочення цих посад. Тому виведення із штатного розпису вакантних посад означає їх видалення із штатного розпису, а не виведення їх поза штатний розпис, як вважає позивач. Також відповідач зазначив, що станом на 12.09.2022 року спочатку був сформований перелік вакансій з переліком вакантних посад у кількості 91 одиниці, у який помилково включена посада заступника начальника Індустріальної філії з виробництва, яка була виведена із штатного розпису підприємства наказом від 08.09.2022 року № 608. Після виявлення помилки був сформований перелік вакансій станом на 12.09.2022 року з переліком вакантних посад у кількості 90 одиниць, який не містить посаду заступника начальника Індустріальної філії з виробництва. Позивачу через месенджер Viber за його номером телефону був направлений правильний перелік вакансій станом на 12.09.2022 року на 90 вакансій, а при формуванні додатків до відзиву на позовну заяву помилково прикладений перелік вакансій станом на 12.09.2022 рік на 91 вакансію. Щодо сумніву позивача відносно переведення [PERSON] з посади слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 6 розряду служби централізованого ремонту теплових мереж управління ремонтів на посаду начальника дільниці № 1 теплового району № 1 Індустріальної філії, відповідачем надано копію заяви останнього про переведення на посаду слюсаря з ремонту устаткування теплових мереж 6 розряду служби централізованого ремонту теплових мереж управління ремонтів, витяг з наказу від 05.09.2022 № 43-к, копії наказів від 06.09.2022 № 208, від 30.09.2022 № 661. Крім того відповідач наголосив, що наказом від 24.10.2022 № 706 посада начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії була виведена із штатного розпису підприємства з 26.10.2022 року поряд з іншими посадами, зазначеними у додатку до наказу від 24.10.2022 № 706. Виведення посади із штатного розпису означає видалення посади із штатного розпису, а не виведення її поза штат, як помилково стверджує позивач у відповіді на відзив. Щодо посади інженера групи проведення нарахувань служби "Теплозбут" Слобідської філії, яка не є вакантною, оскільки її займає жінка, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач пояснив, що вирішення питання щодо прийняття на цю посаду іншого працівника за строковим договором є виключною компетенцією підприємства. На теперішній час такої потреби немає. Крім того відповідач зазначив, що позивач не звертався до КП "ХТМ" з вимогою про внесення запису в трудову книжку про переведення його майстром магістрального району № 2 Слобідської філії згідно наказу від 04.02.2022 № 7-к, та відповідач не відмовляв йому у внесені такого запису, а згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, статтею 15 ЦК України судовому захисту підлягають лише порушені права, яких у даному випадку немає. Також відповідач зазначив, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, веденням активних бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, відсутністю транспортного сполучення на території міста та області, неможливістю підприємства забезпечити безпеку життя та здоров`я працівників на підприємстві був введений простій, а після набрання чинності Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" було призупинено дію трудових відносин з левовою частиною працівників, крім персоналу, який був задіяний у ремонтно-відновлювальних роботах на об`єктах життєзабезпечення населення та безпосередньо у виробництві, транспортуванні та постачанні теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання, підприємство не мало можливості провести коригування заробітної плати та здійснити відрахування із заробітної плати у строк, передбачений статтею 127 КЗпП України. Тільки після відновлення транспортного сполучення, повернення працівників до міста та поновлення трудових відносин з окремими працівниками, після складання табелів обліку робочого часу за лютий 2022 року було проведено відрахування із заробітної плати працівників, у тому числі і позивача. Щодо посилання позивача у відповіді на відзив на статтю 129 КЗпП України, за приписами якої не допускається відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення, відповідач пояснив, що конкретний перелік виплат, з яких не може здійснюватися відрахування, наведено у статті 73 Закону України "Про виконавче провадження", він є вичерпним та не містить заборону звернення стягнення на компенсацію за невикористану відпустку. Позивачу при звільненні було нараховано 16670,62 грн компенсації за невикористані дні відпустки та 15880,00 грн. вихідної допомоги. Відрахування зайво нарахованої суми за лютий 2022 року в розмірі 2484,65 грн. було здійснено з суми компенсації за дні невикористаної відпустки. 14.02.2023 року до суду надійшло пояснення позивача на заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив, в якому позивач наголосив, що не підтверджується жодними доказами по справі посилання відповідача на доводи, що: скорочення штату було вимушеним кроком, пов`язаним з військовою агресією РФ, веденням воєнного стану, величезною заборгованістю споживачів, що вкрай негативно вплинуло на фінансовий стан підприємства, оскільки не надано ні балансу, ні іншої фінансової звітності; згідно Статуту КП «ХТМ» його шатний розпис погоджується Департаментом з питань забезпечення життєдіяльності м. Харкова, генеральний директор відповідно до Статуту (п.6.4.) затверджує штатний розпис, оскільки Статут суду не надано; востаннє штатний розпис було погоджено та затверджено станом на 01.12.2021 року, зміни і доповнення вносились наказами, оскільки не надано штатний розпис на 01.12.2021 року, локальний нормативний акт (наказ, положення, тощо) відповідача, який дає право генеральному директору вносити зміни до штатного розпису тільки наказами; підписання додатку №1 до наказу №615 з визначенням посад підлягаючих скороченню працівників КП «ХТМ» начальником відділу праці та заробітної плати [PERSON] здійснено згідно з Положенням про відділ праці та заробітної плати, оскільки Положення суду не надано; положення про відділ праці та заробітної плати дає повноваження [PERSON] «розробляти проекти наказів та розпоряджень», а також підписувати додатки до наказів генерального директора, оскільки посадова інструкція начальнику відділу праці та заробітної плати не надана; скорочення вакантних посад проводиться шляхом видання наказу про виведення посад зі штатного розпису, а скорочення посад занятих відповідними працівниками - шляхом видання наказів про скорочення цих посад, оскільки не наданий локальний нормативний акт (наказ, положення, тощо) відповідача, який встановлює такий порядок. Також позивач вважає, що відповідачем жодними доказами не підтверджено, що станом на 12.09.2022 року посада заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії не була вакантною, оскільки: відповідач надав наказ №608 від 08.09.2022 року, яким була виведена зі штатного розпису посада заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії, підписаний першим заступником генерального директора [PERSON], однак посадова інструкція цієї особи суду не надана, що робить не доведеним належними доказами, що наказ №608 підписано уповноваженою особою відповідача; додаток № 1 до наказу №608 з переліком посад, що виводяться зі штатного розпису підписала начальник відділу праці та заробітної плати [PERSON] , однак суду не надано Положенням про відділ праці та заробітної плати та її посадова інструкція, що робить не доведеним належними доказами, що додаток №1 до наказу № 608 підписано уповноваженою особою відповідача; щодо переведенням [PERSON] відповідач надав витяг з наказу № 20к від 16.05.2022, вірність якого засвідчена Директором з правових питань та кадрових питань, посадова інструкція цієї особи суду не надана, що робить не доведеним належними доказами, що такий витяг підписано уповноваженою особою відповідача, однак не надав належних доказів: копії трудової книжки [PERSON] та його особової картки П-2 з записами про таке переведення. Також позивач вважає, що жодними доказами не підтверджений посилання відповідача на те, що в суд з відзивом було помилково доданий перелік вакансій станом на 12.09.2022 на 91 вакансію, оскільки: в запереченнях наведені доводи, що станом на 12.09.2022 року спочатку був сформований перелік вакансій у кількості 91 одиниць, в який помилково включена вакансія заступника начальника філії з виробництва Індустріальної філії, потім помилку виявили і надали позивачу правильний перелік на 90 вакансій, однак відповідач не надав суду письмову пояснювальну записку [PERSON] про таку помилку, не надав доказів проведення службового розслідування за результатами якого виявлена така помилка; в запереченнях наведені доводи, що в суд помилково було подано неправильний перелік на 91 вакансію, однак відповідач не надав суду письмову пояснювальну [PERSON] про причину надання представнику відповідача для пред`явлення в суд переліку з помилкою. Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з тим, що позивачу не було запропоновано посади начальника аварійно-диспетчерської служби Слобідської філії, яку до 25.09.2022 року займав [PERSON] , позивач зазначив, що в запереченнях відповідач вказав, що цієї вакансії не було, оскільки після звільнення [PERSON] , наказом від 24.09.2022 року № 706 дана посада з 26.09.2022 року була виведена зі штатного розпису, що означає видалення посади зі штатного розпису, а не виведення її поза штат, як стверджував позивач у відповіді на відзив. Цей довід відповідач підтверджує наказом від 24.09.2022 року № 706, який є неналежним доказом, виготовлення якого повністю залежать від волевиявлення відповідача, який міг бути спеціально зроблений для уникнення ним негативних наслідків. Позивач вважає, що відповідач не надав належних доказів, що проведення відповідачем скорочення вакантних посад шляхом видання наказу про виведення посад зі штатного розпису, передбачено локальним нормативним актом (наказ, положення, тощо), а також не надав штатного розпису. Оскільки вжиття заходів для працевлаштування позивача, який потрапив під скорочення, є обов`язком роботодавця, відповідач був зобов`язаний пропонувати всі вакантні посади позивачу, а не виводити їх зі штатного розпису. Фактично своїми діями відповідач умисно штучно і незаконно створив ситуацію, коли були відсутні вакансії керівників, які мали були запропоновані позивачу враховуючи його кваліфікацію та досвід роботи. Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з незадоволенням заяви позивача про переведення за строковим трудовим договором на посаду інженера групи проведення нарахувань служби «Теплозбут» Слобідської філії на час відпустки робітниці по догляду за дитиною, позивач зазначив, що працівнику, якого скорочують, у першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоров`я. З такою пропозицією роботодавець повинен звертатися до працівника не лише при попередженні про наступне звільнення, але й протягом усього строку попередження, якщо на підприємстві з`являються нові вакансії (наприклад, при звільненні працівників інших категорій). При цьому можуть пропонуватися і виконання роботи за строковими трудовими договорами (наприклад, на час відпустки по догляду за дитиною іншого працівника), роботу на умовах неповного робочого часу тощо. Невиконання цього правила свідчить про неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків. Щодо заперечень відповідача, пов`язаних з вимогою про стягнення незаконно утриманої заробітної плати при звільненні у розмірі 2484,65 грн., посилання відповідача на застосування аналогії закону і його висновку про продовження строку визначеного ст.127 КЗпП на строк дії воєнного стану, позивач зазначив, що застосувати таку немає жодних законних підстав, оскільки є спеціальний Закон № 2136, яким врегульовано і визначено правила організації трудових відносин на період воєнного стану. Закон № 2136 не звільняє роботодавців від обов`язків визначених ст. 127 КЗпП, не продовжує строку встановленого ст. 127 КЗпП, а посилання відповідача про труднощі пов`язані з військовою агресією РФ, жодним чином не знімають з нього відповідальність за допущені порушення прав позивача. Крім того позивач наголосив, що відповідач попустив строк подачі доказів, доданих до заперечень від 06.02.2023 року, не навів обґрунтування поважності причин пропуску строків, не надав докази на підтвердження цього, тому позивач заперечує щодо прийняття та врахування доказів, наданих відповідачем із запереченнями на відповідь позивача на відзив від 06.02.2023 року під час розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Люта В.А. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Ващенко Т.Д. заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві, та просила суд відмовити в його задоволенні. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. [PERSON] згідно з трудовою книжкою [NUMBER] , заведеною 20.08.1993 року, з 10.09.2003 року по 16.11.2022 року працював в КП «Харківські теплові мережі» (том І а.с. 29-34). Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» створено на підставі розпорядження Харківської облдержадміністрації від 27.06.2001 року № 429, як новостворений суб`єкт господарювання і веде діяльність з 2001 року. Відповідно до п. 6.4 Статуту Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», затвердженого заступником директора Департаменту - начальником управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради В. Солошкіним 01.06.2022 року, генеральний директор або особа, на яку покладено у встановленому порядку виконання обов`язків генерального директора, зокрема, видає накази, затверджує локальні акти підприємства, затверджує структуру та штатний розпис підприємства (https://www.hts.kharkov.ua/docs/ustav_2022_06.pdf). Судом встановлено, що наказом генерального директора [PERSON] №07-к від 04.02.2022 року [PERSON] , провідного інженера групи експлуатації виробничо-економічної служби Слобідської філії, переведено за його згодою на посаду майстра магістрального району №2 тієї ж філії з 07.02.2022 року (том І а.с. 46). 01.03.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням військового стану, згідно з Указом Президенти України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року та на підставі Акту перевірки стану можливості виконання робіт працівниками підрозділів КП «Харківські» теплові мережі» та про умови для вимушеного простою працівників підприємства у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні військового стану від 24.02.2022 року,

Outcome: partial