Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Представник позивача МТСБУ Сечко С.В. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з позовом, отриманим судом 19.08.2022, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 80\~989,53 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 01.04.2021 о 17-30 год. у м. Херсоні по вул. Соборній, 34 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Daimler Chrysler, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2021 по справі №766/5867/21 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АР/4944211. [PERSON] своєчасно звернулася до позивача із повідомленням про ДТП від 02.04.2021 та заявою про виплату страхового відшкодування від 02.04.2021. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 79\~659,53 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди, складає 80\~989,53 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 79\~659,53 грн а також витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1\~330,00 грн. Таким чином, до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, що стало підставою для звернення представника до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, подав суду клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~у встановленому\~законом порядку,\~передбаченому ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України,\~ст.\~12-1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~з опублікуванням\~якого відповідач\~вважається повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи належним\~чином. До суду заяв про розгляд справи за його відсутності або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.04.2021 о 17-30 год. в м. Херсоні по вул. Соборна, 34, керуючи транспортним засобом Daimler Chrysler, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , не обравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2021, яка набрала законної сили 26.06.2021, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] , накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850,00 грн (а.с. 4). В розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2012 №4, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено судом постанову, В той час як при винесенні постанови 15.06.2021 суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01.04.2021 о 17-30 год. та сталася саме з вини [PERSON] , тому вищевказані обставини окремому доказуванню не підлягають. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу марки Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 11). Потерпіла [PERSON] звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, що мала місце 01.004.2021 з інформацією щодо учасників ДТП, відповідно до якої цивільно-правова відповідальність [PERSON] в момент ДТП не була застрахована (а.с. 7-8, 9). Той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] в момент ДТП не була застрахована, підтверджується даними з централізованої бази МТСБУ за номером транспортного засобу Daimler Chrysler, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5, 6). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АР/4944211 зі строком дії з 16.12.2020 до 15.12.2021 (а.с. 10). Відповідно до висновку експерта №58 від 05.05.2021, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, на дату 01.04.2021, становить 98\~546,04 грн (а.с. 12-31). На підставі наказу МТСБУ №3.1/4108 від 06.07.2021, довідки № 1 від 05.07.2021, [PERSON] здійснено виплату відшкодування оціненої шкоди в розмірі 79\~659,53 грн, яка складається із вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням №1032294 від 07.07.2021 (а.с. 32, 33, 34). Крім того, платіжним дорученням №1030339 від 13.05.2021 позивачем оплачено вартість послуг аварійного комісара (експерта) згідно рахунку-фактури №36 від 05.05.2021 (транспортний засіб Fiat, реєстраційний номер [NUMBER] ) у розмірі 1\~300,00 грн (а.с. 35-36). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. При цьому, відповідно до ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Однак, в даному випадку, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] по керуванню вищевказаним транспортним засобом, в результаті чого було завдано шкоди потерпілому, не була застрахована. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно з п. 21.4 ст. 21 Закону, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст. 39 Закону, моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Одним з основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п. 39.2.1). Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Пункт 41.4 ст. 41 Закону визначає, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Беручи до уваги викладене, зокрема доведення перед судом факту заподіяння шкоди потерпілому в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, при цьому відповідальність [PERSON] , який винний у вчинені вказаної ДТП, в момент ДТП не була застрахована, у зв`язку з чим шкода завдана потерпілому відшкодована МТСБУ, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресу до відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 80\~989,53 грн., які складають витрати МТСБУ з виплати відшкодування в сумі 79\~659,53 грн та витрати з оцінки завданого збитку 1\~330,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2\~481,00 грн в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с. 3). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved