Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

28.12.2022 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 23.01.2023 року уточнив та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0664 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; транспортний засіб марки ВАЗ 21051, державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, номер шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , за життя заповіт не залишив, спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] та [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. [INFO] померла [PERSON] , за життя заповіт не залишила, спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.02.1987 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/423; - 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0664 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №025876, виданого 26.02.2001 року Ізмаїльською міською радою народних депутатів; - транспортний засіб марки ВАЗ 21051, державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, номер шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , що підтверджено довідкою №31/15/5144-122, виданою 31.01.2023 року ТСЦ МВС №5144 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71280140 від 27.01.2023 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ? [NUMBER] , виданим 08.08.1965 року Брилевським селишним ЗАГС Цюрупинського району Херсонської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.12.1988 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії ? [NUMBER] , виданим 26.04.1966 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 17.01.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок [ADDRESS] , тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Разом з тим, [PERSON] надала суду заявою, якою позовні вимоги визнає, та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за [PERSON] . Крім цього встановлено, що встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.02.1987 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/423; - 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0664 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №025876, виданого 26.02.2001 року Ізмаїльською міською радою народних депутатів. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.04.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0664 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та майно, яке вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71280135 від 27.01.2023 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.12.1988 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії ? [NUMBER] , виданим 26.04.1966 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 17.01.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок [ADDRESS] , тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Разом з тим, [PERSON] надала суду заявою, якою позовні вимоги визнає, та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved