Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 24.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15469-02/2021. 29.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів», за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідач належним чином не виконала умови договору, в зв`язку з чим у неї перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» є заборгованість в розмірі 13200 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 3300 грн.; заборгованість за відсотками - 9900 грн. Крім того, 08.12.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3112707308/597954. 09.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 09122021, у відповідності до умов якого TOB «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) TOB «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» приймає належні TOB «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідач належним чином не виконала умови договору, в зв`язку з чим у неї перед ТОВ "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» є заборгованість в розмірі 15900 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 4000 грн.; заборгованість за відсотками - 11900 грн. Крім того, між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3112707308/380239. 08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів», за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» приймає належні TOB «ФК «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідач належним чином не виконала умови договору, в зв`язку з чим у неї перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» є заборгованість в розмірі 17932,50 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 4500 грн.; заборгованість за відсотками - 134323,50 грн. Крім того 02.06.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 9582333. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів», за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» приймає належні TOB «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідач належним чином не виконала умови договору, в зв`язку з чим у неї перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» є заборгованість в розмірі 20668 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 8000 грн.; заборгованість за відсотками - 12668 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, а тому представник позивача був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2022 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити мотивуючи тим, що позивач стверджує, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Іивеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15469-02/2021. «Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний телефон Відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та сторін.» Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу. Натомість слід наголосити, що відповідач будь-яких договорів із кредитними установами не укладала та не підписувала, електронно-цифровий підпис не отримувала. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування відповідачу згідно договору про надання коштів у позику на умовах кредиту. Відсутні будь-які підтвердження отримання нею повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням викладеного позивач не довів факту надання коштів позивачу, оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписків за картковими рахунками позичальника). Також, позивач не обґрунтував неможливість подання таких доказів звертався із клопотанням про їх витребування. Отже, позивач не довів наявність заборгованості відповідача, Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 24.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15469-02/2021, за яким грошові кошти у розмірі 3300 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 02.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29102021. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29102021 про відступлення права вимоги від 31.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 13200 грн. 08.12.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договору про надання фінансового кредиту № 3112707308/597954. Кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 02.12.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 09122021. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 09122021 про відступлення права вимоги від 09.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 15900 грн. 19.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 3112707308/380239. Кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача 02.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122021. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122021 про відступлення права вимоги від 08.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 17932,50 грн. 02.06.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 9582333. Кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 про відступлення права вимоги від 16.08.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 20668 грн. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електрону комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України "Про електрону комерцію", є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою статті 11 вказаного Закону. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно відзиву, при зазначенні своєї позиції щодо заборгованості за договором позики № 15469-02/2021 від 24.02.2021 представник відповідача зазначив, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу, та наголошує, що [PERSON] будь-яких договорів із кредитними установами не укладала та не підписувала, електронно-цифровий підпис не отримувала. При цьому, у відзиві, при викладенні своєї позиції відносно інших договорів, які також були підписані електронним підписом [PERSON] , представник відповідача не зазначав, що інші оспорювані договори не були укладені і не підписані електронним підписом відповідача. Також Відповідач не заперечувала, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону [NUMBER] належить їй, або що на час укладення спірних договорів вона втратила вказані засоби зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що оспорювані договори про надання фінансового кредиту підписані відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група, ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договорів про надання фінансового кредиту. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та товариствами не були б укладені. Сторони договорів досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Разом з тим, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надані суду жодні первинні документи (їх засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту, правильність нарахування процентів та наявну суму заборгованості на заявлену дату. Позивачем не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунків позичальника, даних балансу, меморіальних ордерів, квитанцій будь-які інші первинні документи. Викладені в позові твердження стосовно фактів видачі кредиту, нарахування відсотків, та суми заборгованості не знайшли документального підтвердження. Так згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вказане вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. П.п. 14 ч. 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України вказує, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. П. 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п. 51Розділу 3 Положення). П. 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського облік, а унесення виправлень до первинних документів не допускається(п. 53). Позивачем, в обґрунтування розміру заборгованості надані Витяги з реєстру боржників по Договорам факторингу № 29102021 від 29.10.2021, № 09122021 від 09.12.2021; № 08122021 від 08.12.2021; № 14/06/21 від 14.06.2021, а також розрахунки за кредитними договорами № 15469-02/2021 від 24.02.2021; № 3112707308/597954 від 08.12.2020; № 3112707308/380239 від 19.02.2021; № 9582333 від 02.06.2020. При цьому у відповіді на відзив, який надійшов до суду 10.01.2023, представник позивача зазначив, що TОB «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «Інвеструм», ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. З метою надання, вичерпної інформації по справі, Позивач, після отримання Відзиву на позовну заяву, звернувся до Первісних кредиторів з відповідними запитами для надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеними договорами. Водночас, зазначаємо, що після надходження запитуваних доказів, Позивачем невідкладно буде направлено до суду шляхом подання клопотання про долучення доказів. Однак в судове засідання, призначене на 01.02.2023 представник позивача не з`явився, клопотання про долучення доказів або про відкладення слухання справи у зв`язку з неможливістю подати додаткові докази не надав, натомість надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив на підставі наявних у справі доказів задовольнити позов. З огляду на викладене, суд розглянув справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів та дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту зарахування коштів на кредитну картку [PERSON] , правильності нарахування процентів та наявну суму заборгованості на заявлену дату, у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed