Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

05.01.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є батьком їх дочки - [PERSON] , [INFO] . Разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не ведуть. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, отримує дохід як військовослужбовець. Тому вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. В обгрунтування розміру аліментів посилалась на те, що дочка потребує постійних витрат на лікування та оздоровлення, оскільки хворіє на цукровий діабет 1 типу важкої форми. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, висловив згоду сплачувати аліменти в розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно. Пояснив, що є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення в розмірі 20 000 грн на місяць. Проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 заперечував, посилаючись на забезпечення дитини лікуванням за рахунок держави, а також на факт добровільної сплати матеріальної допомоги позивачу на утримання дитині у розмірі 5 000 грн на місяць. Дослідивши у судовому засіданні подані сторонрами докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини не може бути покладено виключно на одну матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою, яка не має на своєму утриманні інших дітей. Враховуючи стан здоров`я дитини, суд визнає обгрунтованим розмір аліментів, заявлений позивачем. Стягнення аліментів у розмірі 1/3 доходів батька відповідатиме інтересам дитини та не призведе до істотного порушення прав відповідача, з огляду на частку доходів, що залишатиметься на його власні потреби. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вирішив позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved