Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

В жовтні 2022 року позивачка через адвоката І.Григорчук звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Позов обґрунтований тим, що 29 вересня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено попередній договір №215П/09/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з веденням пологів (одноплідна вагітність), пакет «Стандарт». Згідно даного попереднього договору сторони взяли обов`язок у термін з 22 по 32 тижня вагітності пацієнта або з 32 по 34 тижня вагітності пацієнта укласти договір про надання медичної допомоги з ведення пологів. 30.09.2021 року позивач на виконання умов попереднього договору здійснила на користь медичного закладу авансовий платіж в розмірі 53468 грн., що дорівнює ціні/вартості послуг за основним договором. Оплата підтверджується фіскальним чеком №43362 від 30.09.2021 року. 24.02.2022 року в Україні розпочалися бойові дії, зокрема у м.Києві. Указом Президента № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на всій території країни запроваджено воєнний стан. Через активні бойові дії робота пологового будинку «Лелека» була призупинена, пацієнтів медичний заклад перестав приймати та пологи не проводив. У зв`язку з цим між позивачем та ТОВ «Пологовий будинок» «Лелека» не було укладено основний договір. За таких підстав позивач змушена була звернутися до іншого пологового будинку та народжувати там. 08.06.2022 року [PERSON] на електронну адресу Медичного закладу було надіслано заяву (вимогу) про повернення коштів (авансового платежу) за попереднім договором № 215П/09/2021. 10.08.2022 року представником позивача на адресу відповідача було надіслано претензію. 21.09.2022 року адвокату Григорчук І.О. надійшла відповідь на претензію позивача, де відповідач зазначив, що не може задовільнити вимоги зазначені в претензії, оскільки інформація про стан здоров`я пацієнтки з інформацією є обмеженим доступом. Вказують, що в претензії не було вимоги надавати будь-яку інформацію про стан здоров`я позивача, відповідач проігнорував заяву та претензію позивача, уникає виконання зобов`язання, кошти не повертає. Враховуючи умови договору зазначає, що відповідає має повернути кошти впродовж 5 робочих днів, тобто до 15.06.2022 року. Просить суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] 53999,75 грн., з яких авансовий платіж у розмірі 53468 грн. за попереднім договором № 215П/09/2021 від 29.09.2021 та три відсотки річних в розмірі 531,75 грн., а також просить стягнути судові витрати 500 грн. поштові витрати, послуги на правову допомогу 5346,80 грн. та 992 грн. 40 коп. судовий збір. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою судді від 24.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. 07.12.2022 року до суду подано відзив відповідачем в якому він посилався на те, що позивачем по попередньому договору від 29.09.2021 року за № 215П/09/2021 сплачено їм авансовий платіж в розмірі 53468 грн., проте надати послуг ТОВ «Лелека» не мало фізичної можливості, так як позивач не зверталась до ТОВ «Лелека» у відповідності до п.1.1 попереднього договору стосовно укладення основного договору та у ТОВ «Лелека» пологи не проводила. Також посилається на те, що введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року і його продовження по сьогодення, у зв`язку із агресією Російської федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для відповідача та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку ( [ADDRESS] ) зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів (ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» територіально розташовано в Пуща-Водиці біля с.Горенка, м.Буча, м.Ірпінь, м.Гостомель ). З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01.09.2022 року включно. Зазначають, що умови договору не виконали через форс-мажорні обставини, позов вважають передчасним та просять відмовити в його задоволенні. Стосовно вимог позивача про стягнення поштових витрат у сумі 500 грн., то посилаються на те, що позивачем не надано жодного документу, який підтверджує дані витрати. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5346 грн. 80 коп., то звертають увагу суду, що позивачем не надано жодного документу, який підтверджує дані витрати. 08.12.2022 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, в задоволенні якого відмовлено ухвалою від 10.02.2023 року. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Під час розгляду справи судом встановлено, що 29 вересня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено попередній договір №215П/09/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з веденням пологів (одноплідна вагітність), пакет «Стандарт». Згідно даного попереднього договору сторони взяли обов`язок у термін з 22 по 32 тижня вагітності пацієнта або з 32 по 34 тижня вагітності пацієнта укласти договір про надання медичної допомоги з ведення пологів. Згідно п.1.2 попереднього договору зобов`язання медичного закладу перед пацієнтом щодо надання медичної допомоги виникає після укладення сторонами Основного договору з врахуванням можливих доплат, які можуть виникнути за умови наявності/виникнення у пацієнта медичних показань. Згідно п.1.4 попереднього договору при його підписанні пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 53468 грн., що дорівнює ціні/вартості послуг Медичного закладу за Основним договором (Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Стандарт». Пунктом 1.8 Попереднього договору передбачено, що у разі відмови Пацієнта або Медичного закладу від укладання основного договору, у термін, передбачений п.1.1. Попереднього договору, зобов`язання за попереднім договором припиняються, при цьому грошові кошти сплачені в якості авансового платежу за даним договором підлягають поверненню Медичним закладом Пацієнтові, протягом 5 робочих днів у безготівковій формі, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Пацієнта, та/або в інший не заборонений чинним законодавством України спосіб, виключно на його письмову вимогу, та за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги (медичних послуг). 30.09.2021позивач на виконання умов Попереднього договору здійснила на користь Медичного закладу авансовий платіж в розмірі 53468 грн., що дорівнює ціні/вартості послуг за основним Договором. Оплата підтверджується фіскальним чеком № 43362 від 30.09.2021 24.02.2022 року в Україні розпочалися бойові дії, зокрема у м.Києві. Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан . Через активні бойові дії роботу пологового будинку «Лелека» було призупинено, пацієнтів медичний заклад перестав приймати та пологи не проводив. У зв`язку з цим між позивачем та відповідачем не було укладено Основний договір. За цих підстав позивач в іншому пологовому будинку народжувала дитину. 08.06.2022 року [PERSON] на електронну адресу Медичного закладу було надіслано заяву (вимогу) про повернення коштів (авансового платежу) за попереднім договором № 215П/09/2021. 10.08.2022 року представником позивача на адресу відповідача було надіслано претензію, разом з тим кошти повернуто не було не дивлячись на те, що відповідно до умов договору відповідач повинен повернути кошти впродовж 5 робочих днів, тобто до 15.06.2022 року. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору з сплачені позивачкою кошти не повернув. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, які зазначені у електронних повідомленнях відповідача, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Втім, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 53999,75 грн. сплачених за попереднім договором №215П/09/2012 від 29.09.2021 року. Стаття 625 ЦПК України на яку посилається позивач передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку почали діяти правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ст.625 ЦК України, зокрема, підраховуватися 3% річних, які мають бути сплачені відповідачем. Позивачем за період з 16.06.2022 року по 14.10.2022 нараховано 3% річних у сумі 531,75 грн., які він просить стягнути з відповідача на свою користь. Суд вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню ст.625 ЦК України і кошти підлягають стягненню за період з 16.06.2022 року по 14.10.2022 року за відсотковою ставкою 3 % річних в розмірі 531 грн. 75 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved