Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованої особи [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] , [INFO] . За час життя, а саме 24.05.2011 року рідний брат заявниці [PERSON] , склав заповіт, згідно якого заповів рідній сестрі [PERSON] належну йому земельну ділянку, загальною площею 9,20 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Миколаївський район, Антонюківська сільська рада, масив [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер: 5123581400:01:002:0068. У встановленому законом порядку заявниця звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області, Куркан Н.Ф. із заявою щодо прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, приватний нотаріус відмовила у видачі відповідного свідоцтва та надала роз`яснення про необхідності встановлення факту родинних відносин. Зокрема, відповідно до якого в Свідоцтві про смерть прізвище брата заявниці зазначено як « [PERSON] », а в Свідоцтві про шлюб заявниці її прізвище вказано « [PERSON] ». Окрім цього, в Свідоцтві про народження брата заявниці в графі батька вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] », в той час, як в Свідоцтві про народження заявниці в графі батько вказано « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Оскільки, спори відносно спадщини та кола спадкоємців після смерті [PERSON] відсутні, однак, оформити належні спадкові права заявнику не надається за можливим через розбіжність у написанні у правовстановлюючих документах прізвища та по батькові заявника, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] ,\~є рідною\~сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає, та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за своє життя заповів належну йому земельну ділянку, загальною площею 9,20 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 5123581400:01:002:0068, своїй рідній сестрі гр. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Заповіту посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., зареєстровано в реєстрі за № 379. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 11.12.2021 року. [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Проте, видачі свідоцтва після смерті брата [PERSON] заявниці було відмовлено та надано роз`яснення, а саме, що при вивчені наданих заявницею документів, приватним нотаріусом виявлено, що в свідоцтві про смерть її брата, яке на даний час є головним документом, що посвідчує персональні дані, його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді коли у Свідоцтві про шлюб заявниці, вказане дівоче прізвище « [PERSON] », тобто розбіжність в написанні однієї літери, а згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження померлого, сформованого 21.10.2022 року, в графі батько, вказано « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] », в той час як у Свідоцтві про народження заявниці, в графі батько вказано « [PERSON] і [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] і [PERSON] », що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа-роз`яснення до суду приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. № 396/02-14 від 22.11.2022 року. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 16.12.202 року про витребування доказів від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Куркан Н.Ф. були отримані матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Судом було досліджено наявну в матеріалах справи зазначену вище копію Спадкова справа та встановлено наступні обставини. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.05.1955 року. Свідоцтво видано на російській мові, в якій дані особи зазначені російською мовою « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Однак, відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037256939 від 21.10.2022 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьки [PERSON] , [PERSON] . 23.03.1984 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією повторного Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21.05.2009 року. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого Суворовським РВОМУ УМВС України в Одеській області від 18.07.1996 року. [PERSON] , народився [INFO] , батьки [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037257144 від 21.10.2022 року. 23.03.1984 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00035601838 від 19.05.2022 року. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 31.08.1972 року. Відповідно до вищевказаного свідоцтва батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . В заповіті посвідченим приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 379 від 24.05.2021 року, прізвище заповідача вказане як « [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявно в матеріалах справи копією вищезазначеного документа. Голі [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 11.12.2021 року. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що така розбіжність у написанні прізвищ заявника [PERSON] та її брата [PERSON] і [PERSON] , утворилась внаслідок перекладання прізвищ у правовстановлюючих документах з російської на українську мову. Щодо помилок допущених в написанні імен батьків заявниці [PERSON] та її брата [PERSON] , суд вважає, що причиною невірного написання таких слугувала технічна помилка, у зв`язку з чим було допущено описки. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Вимогами частини першої статті 316 ЦПК України передбачено те, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Із заяви та доданої до неї копії Паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого Суворовським РВОМУ УМВС України в Одеській області від 18.07.1996 року слідує, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до діючого законодавства заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка яку не можна виправити позасудовим шляхом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення спадщини. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між братом та сестрою, отже, факт родинних відносин між заявником та рідним братом підтверджено. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого оформлення спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved