Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 01.09.2017 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1745; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем по справі одружилися 01.09.2017, шлюб зареєстровано Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1745. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , який є неповнолітнім та проживає з позивачкою. Однак, вони з відповідачем втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їхній світогляд і культурні цінності теж не співпадають. Вони не можуть дійти згоди щодо принципових для спільного проживання питань. Протягом останніх трьох років вони живуть роздільно, відчужилися один від одного та втратили сімейні цінності, необхідні для збереження шлюбу. Їхня сім`я втратила цінність для них, спроби зберегти сімейні відносини не дали результату, сім`я має суто формальні риси та існує лише згідно свідоцтва про одруження, а тому позивачка бажає припинити їх шлюб. Подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. А тому строк для примирення просить не надавати. Також зазначає, що їхньому синові Матвію виповнилося 3 роки, він є малолітнім, а тому вважає, що його інтересам відповідатиме визначення місця проживання з позивачкою, оскільки саме вона забезпечує його виховання та розвиток. Ухвалою суду від 06.10.2022 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Городенківської міської ради. Позивачка в судове засідання не прибула, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати, малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Відповідач в судові засідання призначені по справі на 05.01.2023 та 02.02.2023 не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням при матеріцалах справи. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на порталі "Судова влада". Клопотання станом на 02.02.2023 про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Також, відповідач не подавав відзив на позовну заяву. Від начальника служби у справах дітей міської ради О.Боднарчук до суду поступило клопотання про розгляд справи та винесення рішення без їх участі. Висновок органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі. Дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01 вересня 2017 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1745, що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] виданим 01.09.2017 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач в судові засідання призначені по справі жодного разу не прибув для дачі особистих пояснень, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги прохання позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення малолітньої дитини сторін після розірвання шлюбу проживати з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.12.2018 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ставлячи позовну вимогу про місце проживання дитини суд приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати син [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 523 від 23.11.2022, комісія з питань захисту прав дитини міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , біля матері - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги прохання позивачки, висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 523 від 23.11.2022, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved