Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.06.2021 подав до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області заяву про виправлення помилки, вчиненої нотаріусом у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим №1-9835, однак листом від 02.07.2021 №2318/01 у задоволенні такої заяви відмовлено. Просила визнати незаконним лист Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 02.07.2021 №2318/01.06; зобов`язати Харківську районну державну нотаріальну контору Харківської області виправити помилку у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим №1-9835 та замість слів «жилий будинок та надвірні будівлі» зазначити відповідно по тексту «1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями», на підставі цих виправлень внести відомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами чого видати відповідний витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на [PERSON] про право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник попередньо надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, та письмові пояснення, у яких проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що договір дарування посвідчений 43 роки тому; нотаріус Пилипенко Т.Г., яка могла б провести таке виправлення, на теперішній час у трудових відносинах з державною нотаріальною конторою не перебуває та є померлою. Окрім того, Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області не є належним відповідачем, оскільки не є учасником цивільних правовідносин та не порушувала нічиїх прав. Окрім того, вважає, що навіть у разі можливої технічної помилки у документі таке виправлення неможливе за сплином часу та відсутністю відомостей щодо іншої сторони договору; більш того, у цьому випадку змінюється частка у праві власності на майно, що впливає на права особи, тобто, не підпадає під ознаки технічної помилки. Представник третьої особи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.07.1964 [PERSON] продав [PERSON] половину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (нині [ADDRESS] ). Відповідно до договору дарування від 11.11.1979 [PERSON] подарувала [PERSON] жилий будинок та надвірні будівлі. Договір дарування житлового будинку в [ADDRESS] був укладений позивачкою та її матір`ю і нотаріально посвідчений старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Пилипенко Т.Г. 11.11.1979 за реєстровим номером №1-4835. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.\~\~Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про нотаріат» державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. З урахуванням того, що державний нотаріус перебуває з державною нотаріальною конторою у трудових відносинах та вчиняє нотаріальні дії від її імені, то у разі оскарження його нотаріальних дій належним відповідачем є саме державна нотаріальна контора, а сам державний нотаріус може брати участь у справі як третя особа. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право. У разі пред`явлення вказаних позовних вимог до державного нотаріуса відповідачем буде відповідна державна нотаріальна контора. Це зумовлено тим, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус - працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори. Договір дарування від 11.11.1979 посвідчений старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Пилипенко Т.Г., разом з тим, позов пред`явлений до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, проте будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що остання є її правонаступником, суду не надано. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами у справах щодо оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії є постанова нотаріуса. Позивачем не додано до позовної заяви постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, у позові зазначено, що нотаріус не видав таку постанову, а лише надав лист із письмовими роз`ясненнями. Законодавством не передбачено оскарження письмових роз`яснень. Можливе оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні. Письмове роз`яснення не може бути предметом оскарження, тобто відсутній предмет спору. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. У наведеному вище листі ВССУ вказано, що судам слід пам`ятати про те, що особа, яка звертається до суду з позовом щодо відмови у вчиненні нотаріусом тієї чи іншої дії, повинна надати до позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка ним виноситься відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону N 3425-XII. Отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, позивач у позові повинен зазначити дату постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка оскаржується, її реєстровий номер, тощо. Розгляд справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні у чіткій відповідності до закону має сприяти забезпеченню дотримання законності в своїй діяльності нотаріусів або відповідних посадових осіб, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, встановленню юридичних гарантій забезпечення дотримання прав громадян та організацій, які беруть участь в нотаріальному процесі, відновленню їх порушених прав. Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови. При оскарженні в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальних дій предмет доведення повинен визначатися з урахуванням підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, передбачених ст. 49 Закону N 3425-XII, оскільки від встановлення або невстановлення перелічених обставин залежить висновок про законність та обґрунтованість відмови у вчиненні нотаріальної дії. Позивачем не додана до позовної заяви постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також не надані докази на підтвердження тієї обставини, що позивач звертався до нотаріуса із вимогою про викладення причини відмови в письмовій формі та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Порядок виправлення помилок в нотаріальних документах регламентується Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 за №3253/5. Згідно з\~п.6.16\~вказаних Правил\~у \~разі виявлення\~нотаріусом у\~тексті нотаріального\~документа,\~який створений\~ним у\~результаті вчинення\~нотаріальної дії\~технічної помилки,\~яка не\~змінює змісту\~документа та\~не впливає\~на права\~особи(іб)\~щодо якої(их)\~було вчинено\~нотаріальну дію\~(описка,\~друкарська або\~граматична помилка),\~нотаріус може\~виправити таку\~помилку.\~ Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки\~повинно відповідати\~відомостям,\~що містяться\~в документах,\~які були\~подані нотаріусу\~для вчинення\~нотаріальної дії,\~або отримані\~безпосередньо з\~єдиних та\~державних реєстрів.\~ Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене. Як вбачається зі змісту позову, позивач просить виправити помилку, що змінює зміст документу та впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію, оскільки змінює розмір частки у праві власності, тобто не може вважатися технічною помилкою та не підлягає виправленню. Також суду не надано доказів звернення до нотаріуса з наданням усіх примірників договору дарування, а також не доведено, що таке виправлення відповідає відомостям, що містяться у в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії або отриманим безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. За такох обставин у задоволенні позову слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed