Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивує ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання сина. Ухвалою суду від 29.09.2022 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.11.2022 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування Малохатько М.В. проти задоволення позову заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу між батьками деякий час проживав з мамою, а потім почав проживати з батьком. Коли він хворіє, до лікарів з ним звертається батько або бабуся. Мати його здоров`ям взагалі не цікавиться. Він іноді відвідує матір, вона проживає із співмешканцем, який як і мати ніде не працює та вживає багато алкогольних напоїв. Співмешканець матері знаходячись в стані алкогольного сп`яніння неодноразово проявляв до нього агресію, бив матір. В матеріальному забезпеченні мати також участі не приймає. Одяг, речі необхідні для навчання та кишенькові гроші дає йому батько. З батьком вони разом проводять вільний час, їздять до м. Кременчука, гуляють, ходять в кіно, відвідують кафе. Вважає, що мати заслуговує на позбавлення батьківських прав. Проживати хоче лише з батьком. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її син [PERSON] з дружиною та сином [PERSON] проживали з матір`ю дружини приблизно доки [PERSON] не виповнилося 7 років, потім переїхали проживати до неї. Коли її син почав працювати за кордоном, відповідачка почала часто проводити час з друзями та вживати алкогольні напої. Вони забирала [PERSON] та проживала у своєї матері доки [PERSON] працював за кордоном, коли він повертався з роботи, вона з [PERSON] поверталася до її квартири. Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] деякий час проживав з матір`ю, а з березня 2021 року почав проживати з батьком. З того часу мати взагалі перестала цікавитися сином, його здоров`ям, його навчанням. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, [INFO] в м. Комсомольськ Полтавської області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Проте, як встановлено судом, відповідачка [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню належного розвитку свого сина [PERSON] . Згідно із довідки № 01-21/296 від 15.08.2022 виданої ЗОШ І-ІІІ ст. №6 Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] навчався в ЗОШ І-ІІІ ст. №6 Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 2012 року. Класний керівник Дейнега Г.І. повідомляє, що за період 2021-2022 навчального року батько [PERSON] , [PERSON] був присутній на батьківських зборах два рази. Так як робота батька пов`язана з частими тривалими відрядженнями, адміністрацією школу було запропоновано зробити документ, який дозволяє бабусі відповідати за життя, безпеку дитини під час відсутності батька. [PERSON] не відразу погодився робити таку довіреність, не усвідомлючи повністю всієї відповідальності , яку несуть законні опікуни у випадку надзвичайних ситуацій, що можуть трапитися з дитиною в період відсутності батьків. Копію довіреності було надано через деякий час. Іноді учень приходив до школи з брудною головою, одяг не завжди випраний. [PERSON] був забезпечений усім необхідним шкільним приладдям, уроки відвідував систематично. Мати, [PERSON] з сім`єю не проживає. За повідомлення класного керівника, мати [PERSON] за цей навчальний рік була присутня на перших батьківських зборах, а надалі не підтримувала зв`язок ні з класним керівником, ні з іншими учителями (а.с.10). Як убачається з копії рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.11.2020, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.07.2021, задоволено позов [PERSON] , припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2020 (а.с.7-8). Судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.02.2022 з [PERSON] на корить [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки Горішньоплавнівського ВДВС за період з 30.08.2021 по 31.08.2022 заборгованість [PERSON] за спліти аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] складає 41 268 грн 57 коп. (а.с.12). Як убачається з інформації наданої управлінням охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , спостерігається лікарем-педіатром за адресою: [ADDRESS] . Загальний стан хлопчика задовільний. Перебуває на диспансерному обліку у педіатра, потребує додаткового оздоровлення та лікування. За медичною допомогою та на профілактичні огляди з дитиною звертається батько або бабуся зі сторони батька, призначення та рекомендації лікарів виконують в повному обсязі. Зауважень або нарікань зі сторони медичного персоналу стосовно стану виконання батьком обов`язку щодо забезпечення та збереження здоров`я дитини не було. [PERSON] на лікуванні у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався. [PERSON] на лікуванні у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.10.2022, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визнано недоцільним (а.с.37-38). Судом наголошується, що відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 СК України первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (надалі за текстом - Постанова від 20.03.2007 №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 Постанови від 20.03.2007 №3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.54 рішення по справі «Хант проти України» зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, дослідивши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно мати неповнолітнього [PERSON] - відповідач по справі, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.150 СК України. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться дитиною, а тому, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування Горішньоплавнівсьокї міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 03-26/2079 від 26.10.2022 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Як убачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] будучи обізнаною про розгляд справи про позбавлення батьківських прав, в судові засідання не з`явилася, заперечень проти позову не подавала та свою поведінку щодо ставлення до дитини не змінила. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved