Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача: [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кам`янського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного територіального управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна Казначейська служба України, про повернення майна та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову зазначає, що 16.02.2016 року співробітниками поліції БДПС в Дніпропетровській області у нього був вилучений автомобіль марки «BMW-318» реєстраційний номер [NUMBER] . На час вилучення вказаний автомобіль знаходився у добросовісному володінні позивача. Підставою вилучення було те, що під час перевірки документів на автомобіль та номеру кузова у співробітників поліції БДПС в Дніпропетровської області виник сумнів щодо їх відповідності та дійсності. Слідчим відділом Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області 16.02.2016 було розпочате кримінальне провадження №12016040800000506 з правовою кваліфікацією за ст.290 Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або заміну номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу. 23.02.2016 року в ході проведення кримінального провадження слідчій СВ Заводського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про накладення арешту на вилучений у позивача автомобіль. 23.02.2016 року слідчим суддею Заводського районного суду м.Дніпродзержинська була постановлена ухвала про накладення арешту на вказаний автомобіль з забороною використовувати та розпоряджатись цим автомобілем власнику та третім особам до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню. Автомобіль за ухвалою суду був переданий на відповідальне зберігання старшині Заводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції капралу поліції [PERSON] . На території Заводського відділу поліції в присутності позивача та в присутності понятих автомобіль був опечатаний. Ключі від автомобіля були передані позивачу на зберігання. Дослідження у вказаній кримінальній справі, порушеній за ст. 290 КК України, насамперед, полягає у проведенні експертиз на відповідність номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу. Тривалий час відповідні експертизи у кримінальному провадженні не проводились. Після того, як пройшло більше року після порушення кримінальної справи, позивач звернувся до процесуального керівника кримінального провадження та дізнався, що вилучений у нього автомобіль був переданий у користування Головному управлінню національної поліції у Дніпропетровській області. При цьому кримінальне провадження тривало, накладений слідчим суддею арешт не був знятий, необхідних для забезпечення кримінального провадження експертиз проведено не було. [PERSON] було повідомлено, що передача вилученого у нього автомобіля у користування Головному управлінню національної поліції у Дніпропетровській області була здійснена на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі №200/2639/2015-ц, порушеної за позовом Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області. Про прийняття вказаного рішення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська [PERSON] належним чином повідомлений не був. 04.04.2017 року до Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області з`явився провідний спеціаліст ВЗА ЦОП ГУНП в Дніпропетровській області Горгіладзе Н.А., та, посилаючись на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2016 року, не маючи ключів від автомобіля, відчинив його і уїхав. В подальшому, позивач зазначає, що неодноразово звертався до органів поліції та прокуратури з проханням надати йому відповідь щодо стану проведення досудового слідства та проведення необхідних експертиз. У своїй відповіді від 28.08.2017 року, начальник Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Глуховеря В.А., повідомляв йому, що кримінальне провадження триває. Необхідні експертизи у кримінальній справі були проведені. Будь-якої недійсності документів на вилучений у позивача автомобіль та невідповідності номерів кузову не встановлено. Згідно висновків експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 12/2.1/2.3-255 від 29.04.2016 року «бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером [NUMBER] відповідає встановленому зразку бланків», а також в «свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером [NUMBER] від 24.04.2007 р. ознак внесення змін в його первісний зміст не виявлено». Вказане свідоцтво було видане Херсонським МРЕВ ВДАЇ УМВС України в Херсонській області на автомобіль марки BMW-318 д.з. [NUMBER] , який був у позивача вилучений. Згідно експертизи Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №4/4.4/406 від 11.12.2017 року «номер кузову (VIN) [NUMBER] представленого на дослідження автомобіля марки BMW-318, синього кольору, р.н. [NUMBER] на момент дослідження є первинним і відповідає заводському засобу нанесення». Постановою слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.02.2018 року кримінальне провадження №12016040800000506 від 16.02.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Рішенням слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.02.2018 року арешт на автомобіль BMW-318, накладений ухвалою слідчого судді від 23.02.2016 року в рамках кримінального провадження №12016040800000506, скасовано. Позивач зазначає, що жодним чином недобросовісність володіння транспортним засобом автомобілем марки BMW-318, який був вилучений, не доведена. [PERSON] неодноразово звертався до відповідачів з питанням щодо повернення йому вилученого автомобіля. 13.12.2018 року колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду була винесена постанова, якою рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо вилученого у позивача автомобіля скасовано. Таким чином, на цей час не існує жодної правової підстави для володіння і користування підрозділом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області вилученим у позивача автомобілем. На даний час автомобіль не повернуто позивачу. Таким чином, діями відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, яку позивач оцінюю у розмірі 600\~000,00 грн.. Тому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд: -скасувати державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки BMW-318, номер кузова (VIN) [NUMBER] , яка була здійснена на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року у справі №200/263/39/15ц. -зобов`язати відповідача, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зняти з обліку та повернути [PERSON] вилучений у нього автомобіль марки «BMW-318» 1994 року випуску, який на час вилучення мав реєстраційний номер [NUMBER] . -стягнути з відповідача, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, заподіяну [PERSON] моральну шкоду у розмірі 600\~000,00 грн.. Представник відповідача-1 Кам`янського відділу\~поліції Головного\~управління Національної\~поліції в\~Дніпропетровській області надав суду відзив, в якому просить суд у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. Зазначає, що Кам`янський відділ поліції Головного управління\~Національної поліції\~в Дніпропетровській\~області є неналежною стороною у даній справі. Кам`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області є відокремленим структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та не є юридичною особою публічного права. Кам`янський ВП не погоджується з позовними вимогами [PERSON] .. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2018 року по справі №200/26339/15-ц не покладено обов`язок на Кам`янський відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області та Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо зняття з обліку та передачі власнику автомобіля марки «BMW-318», номер кузова (VIN) [NUMBER] . У зв`язку з чим, у Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відсутні правові підставі для передачі автомобіля марки «BMW-318», номер кузова (VIN) [NUMBER] , який у встановленому порядку зареєстровано за ГУНП та знаходиться на його балансовому обліку. Кам`янський ВП не погоджується з позовними вимогами [PERSON] , щодо відшкодування останньому матеріальної шкоди в сумі 600\~000,00 грн.. Позивач не надав до суду жодного доказу спричинення йому моральних страждань, які він зазнав у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження №12016040800000506 на сумі 600\~000,00 грн.. Тобто, [PERSON] не встановлено та не доведено фактів будь-яких протиправних дій Кам`янського ВП під час досудового розслідування кримінального провадження №12016040800000506 за ст.290 КК України, які б стали підставою у відповідності до ст.1167 ЦК України для відшкодування йому моральної шкоди. Представник відповідача-2 Головного\~управління Національної\~поліції в\~Дніпропетровській області надав суду відзив, в якому просить суд у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. Зазначає, що не згоден з позовними вимогами [PERSON] .. [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів щодо наявності в нього правових підстав для повернення йому автомобіля «BMW 318», [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2016 року по справі №200/26339/15-ц було передано у володіння та користування ГУНП автомобіль марки BMW-318, номер кузова [NUMBER] до можливого встановлення власника. Також зазначає, що не згодні з позовними вимогами [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 600\~000,00 грн.. Належним відповідачем по справі щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу є Державна казначейська служба України. Зазначаємо, що [PERSON] у кримінальному провадженні №12016040800000506 від 16.02.2016 року не мав процесуального статусу сторони захисту чи іншого учасника кримінального провадження, автомобіль BMW-318, номер кузова [NUMBER] у [PERSON] не вилучався. Таким чином, [PERSON] не доведено ті обставини, на які позивач посилається як на підстави для відшкодування моральної шкоди. В судовому\~засіданні позивач\~просив суд\~позовні вимоги\~задовольнити в\~повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, відповіді на відзив, заяві про зміну предмету позову. В судовому засіданні представник відповідачів зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає повністю та просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підставі зазначенні у відзиві, запереченнях на зміну предмету позову. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~Державна Казначейська\~служба України в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду. 30 березня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 17 липня 2020 року позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків. 29 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 16 листопада 2020 року від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву. 17 грудня 2020 року від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву. 18 грудня 2020 року від представника відповідача-1 надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача Державну казначейську службу України. 28 січня 2021 року позивачем надано до суду відповідь на відзив. 08 лютого 2021 року позивачем надано до суду заперечення на клопотання. 15 березня 2021 року позивачем надано до суду заяву про зміну предмету позову. 14 квітня 2021 року представником відповідача-1 надано до суду заперечення на зміну предмету позову. 14 квітня 2021 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державну Казначейську службу України. 07 травня 2021 року позивачем надано до суду заяву про зміну предмету позову. 27 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 12 липня 2022 позивачем надано до суду клопотання про витребування доказів. 12 липня 2022 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 16 вересня 2022 року позивачем надано до суду клопотання про витребування доказів. 16 вересня 2022 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи міститься протокол огляду місця події від 16.02.2016 року, відповідно до якого під час огляду виявлено автомобіль «BMW», який вилучається до Заводського ВП (а.с.4). Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 12016040800000506 від 16.02.2016 року вбачається, що 16.02.2016 до Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від Поліцейського БДПС в Дніпропетровській області ст. сержанта поліції Нагорного М.О. про те, що 16.02.2016 ним було зупинено автомобіль марки «BMW-318», державний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , під час проведення перевірки автомобіля співробітниками БДПС було встановлено, що згідно бази «НАіС» було встановлено, що транспортний засіб знятий з обліку 06.04.2013 року для реалізації, а державний номер [NUMBER] зданий на знищення. А автомобіль поставлений на облік в Автономній Республіці Крим з державним номером AK1436 CI, власник [PERSON] (а.с.5-6). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , видане Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 680 (а.с.9). Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про арешт автомобіля марки «BMW-318», 1994 року випуску, державний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , зареєстрований на громадянина [PERSON] , у зв`язку з проведенням досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120150408000506 від 16.02.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, задоволено (а.с.7-8). Відповідно до копії висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №12/2.1/2.3-255 від 29.04.2016 року вбачається, що «бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером [NUMBER] відповідає встановленому зразку бланків», а також «в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.04.2007, наданого на дослідження, ознак внесення змін в його первісний зміст не виявлено (а.с.20-23). Відповідно до копії висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №4/4.4/406 від 11.12.2017 року вбачається, що номер кузова (VIN) [NUMBER] представленого на дослідження автомобіля марки «BMW-318», синього кольору, р.н. [NUMBER] на момент дослідження є первинним і відповідає заводському способу нанесення, первинній зміст змінам не підлягав (а.с.24-27). Відповідно до клопотання від 31.01.2018 року [PERSON] , звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки «BMW-318», 1994 р.в., державний знак [NUMBER] (а.с.28-29). З резолютивної частини ухвали Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року вбачається, що клопотання [PERSON] задоволено, скасовано арешт автомобіля марки «BMW-318», н.з. [NUMBER] (а.с.30). Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 23.02.2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016040800000506 від 16.02.2016 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.31). Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року по справі №200/26339/15-ц, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року в частині задоволених позовних вимог Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо транспортного засобу БМВ-318 реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] скасовано (а.с.37-42). В матеріалах\~справи містяться\~відповідь Дніпродзержинської\~місцевої прокуратури\~від 26.05.2017\~року на\~звернення [PERSON] ;\~відповідь Головного\~управління національної\~поліції в\~Дніпропетровської області\~від 24.05.2017\~року на\~звернення [PERSON] ;\~звернення [PERSON] \~від 14.06.2017\~року до\~начальника Кам`янського\~ВП ГУНП\~в Дніпропетровській\~області;\~відповідь Головного\~управління національної\~поліції в\~Дніпропетровській області\~від 27.06.2017\~року на\~звернення [PERSON] ;\~звернення [PERSON] \~до начальника\~Головного управління\~національної поліції\~в Дніпропетровській\~області від\~28.07.2017\~року;\~відповідь Головного\~управління національної\~поліції в\~Дніпропетровської області\~від 28.08.2017\~року на\~звернення [PERSON] ;\~звернення [PERSON] \~від 15.03.2018\~року до\~Начальника Кам`янського\~ВП ГУНП\~в Дніпропетровській\~області;\~відповідь Головного\~управління національної\~поліції в\~Дніпропетровській області\~від 06.04.2018\~року на\~звернення [PERSON] ;\~звернення [PERSON] \~до начальника\~Головного управління\~національної поліції\~в Дніпропетровській\~області від\~15.06.2018\~року;\~заява [PERSON] \~від 24.01.2019\~року до\~Начальника Кам`янського\~ВП ГУНП\~в Дніпропетровській\~області та\~відповідь Головного\~управління національної\~поліції в\~Дніпропетровській області\~від 10.04.2019\~року на\~заяву [PERSON] \~(а.с.10-19,\~33-35,\~43-44). Згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №1244 від 26 серпня 2022 року вбачається, що станом на 26 серпня 2022 року згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів відсутня інформація про реєстрацію транспортного засобу з номером кузова [NUMBER] . Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області на виконання ухвали Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 16.09.2022 року направило до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW р.н. [NUMBER] номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , відповідно до якого власником є ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області. ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.316 ЦПК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З матеріалів справи відсутні відомості, що позивач був власником спірного транспортного засобу, та на час його вилучення власником автомобіля «BMW-318» 1994 року випуску, номер кузова (VIN) [NUMBER] був [PERSON] , та на час розгляду власником є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування державної реєстрації транспортного засобу - автомобіля марки BMW-318, номер кузова (VIN) [NUMBER] , яка була здійснена на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2016 року у справі №200/263/39/15ц та зобов`язати відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області зняти з обліку та повернути [PERSON] вилучений у нього автомобіль марки «BMW-318» 1994 року випуску, який на час вилучення мав реєстраційний номер [NUMBER] не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів щодо наявності в нього правових підстав для повернення йому автомобіля «BMW 318», BT1203AH, номер кузова [NUMBER] . Щодо вимог стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Крім того, п.10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також визначено правову позицію з питання відшкодування моральної шкоду фізичній особі, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, а саме те, що ця шкода повинна відшкодовуватись державою. У п.10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Як роз`яснено п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (зі змінами) позивач зобов`язаний обґрунтувати, в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не надано суду доказів спричинення моральної шкоди, які б підтверджували факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, стану та стосунків, а також обґрунтування її розміру 600\~000,00 грн.. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). V. Судові витрати. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed