Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та оплату додаткових витрат на дитину, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 50% від суми витрат понесених позивачем, що складає 6200,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому, 23 жовтня 2010 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис №441), шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.02.2012 року. В шлюбі у подружжя народилися дочка - [PERSON] , яка проживає із позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.01.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку із чим утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 71 391,70 грн. Також зазначила, що відповідач з родиною не мешкає, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням. Вказані факти, на думку позивача, можуть розцінюватися, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність важливого ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовом. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, в наданих до суду письмових поясненнях просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком малолітньої - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 22.12.2010 року (а.с. 7). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.02.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили (а.с. 30). Згідно із свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 20.09.2012 року, [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я, та стала [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи, дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2012 року, у провадженні Київського відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-3051/11, виданий 06.03.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття (а.с. 32). Як вбачається із Довідки про неотримання аліментів від 07.05.2019 року, виданої Московським відділом державної виконавчої служби міста Харкова, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року (а.с. 34). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по аліментам на утримання дитини станом на 01.11.2019 року за період з 27.12.2011 року по 01.11.2019 року складає 71 391,70 грн. (а.с. 35). Відповідно до відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради, наданої на адвокатський запит, дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом фахівців КНП «МДП №1» ХМР, декларація про вибір лікаря укладена з матір`ю дитини, станом здоров`я дівчинки та забезпеченням їй належного догляду опікується мати дитини, батько дитини з питань здоров`я дитини до лікарні не звертався (а.с. 40). Згідно з довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 138 Харківської міської ради», із батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , у закладі не знайомі, останній не відвідував дитячий садок, не брав у часті у батьківських зборах, не цікавився вихованням доньки (а.с. 41-42). Із довідки від 11.11.2021 року наданої Директором Харківської гімназії № 82, вбачається, що батько [PERSON] , [INFO] , контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Мати дитини спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життяям та успіхами дитини, відвідує батьківські збори (а.с.45). Також, [PERSON] , [INFO] , відвідує гурток хореографії, на заняття дитину приводить мати (а.с.43). З характеристики наданої ТОВ ФК «Здоров`я» вбачається, що [PERSON] працює на підприємстві з 22.04.2015 року, за цей час проявила себе працьовитим, відповідальним співробітником, роботу виконує своєчасно і якісно, тактична в спілкуванні з колегами та керівництвом (а.с. 44). Відповідно до висновку № 707 від 23.12.2021 року, Департамент служб у справах дітей Харківської міської, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне побавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 61-65). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - відсутні. Відповідач байдужий до життя, стану здоров`я та розвитку своєї дитини, не цікавиться її життям. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та її утриманню, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 50% від суми витрат понесених позивачем, що складає 6200,00 гривень. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На виконання вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів понесених додаткових витрат на утримання дитини, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , та позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON] .

Outcome: partial