Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

1. Короткий виклад доводів позову. а) доводи первісного позову. У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21 жовтня 2011 року його матір [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується по [ADDRESS] . [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадщину також прийняла [PERSON] . Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаного домоволодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 вересня 2021 року [PERSON] було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку:кімнати «2-2» площею 19,7 кв.м., кімнати «2-3» площею 21,3 кв.м, веранди «2-1» площею 15,1 кв.м., санвузла «2-4» площею 5,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: сараю «В», сараю «Г», літньої кухні «Е», погребу з шийкою «З». Позивач також просить виділити йому у натурі іншу 1/2 частку цього житлового будинку. Тому позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; виділити йому частку житлового приміщення, що складається з приміщень житлового будинку, а саме з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., а також з таких господарських будівель та споруд: прибудови «а1», ґанку «а2», сараю «Б», убиральні «Д», колодязя питного «К», колонки питної «Л», ями вигрібної «М», огорожі N3, хвіртку N1, ворота N2. В подальшому [PERSON] подав заяви про зміну предмета позову (а.с.232,233 т.1), якими просить суд виділити йому в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що складається з приміщень житлового будинку, а саме з: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., а також з таких господарських будівель та споруд: ґанку «а2», сараю «Б», убиральні «Д», прибудови «Є», колодязя питного «К», колонки питної «Л», ями вигрібної «М», огорожі N3; у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити хвіртку N1 та ворота N2. б) доводи зустрічного позову. У грудні 2021 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] подала зустрічну позовну заяву (а.с.31-33 т.1), в якій заявила вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь грошової компенсації за господарські будівлі і споруди житлового будинку по [ADDRESS] в розмірі 15770 гривень. Зазначила, що її частка у домоволодінні та частка [PERSON] не є рівними. Відповідно до даних інвентаризаційної вартості, та частка, яку просить виділити собі у натурі відповідач, є більшою, ніж її на 15770 гривень. В подальшому [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог (а.с.102-103 т.1) та заяву про уточнення вимог (а.с.209 т.1), в якій зазначила, що за результатом виконаної будівельно-технічної експертизи нею було встановлено, що вартість майна, яке відійшло у власність [PERSON] , складає 477283 гривень, а вартість майна, яке просить виділити собі у власність [PERSON] складає 519207 гривень, тобто на 41924 гривень більше. Крім того, вартість затрат для забезпечення водопостачання, електроенергією та під`єднанням до ліній газопостачання для квартири [ADDRESS] , яка відійшла [PERSON] складає 70773 гривні. Таким чином, грошова компенсація за різницю в вартості часток домоволодіння з урахуванням зазначених затрат складає 112697 гривень. Однак, з урахуванням того, що ряд споруд залишаються у загальному користуванні сторін, а саме хвіртка N1 та ворота N2 на загальну вартість 22730 гривень, з [PERSON] належить стягнути 80370 гривень. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 листопада 2021 року (а.с.22-23 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 22 листопада 2021 року (а.с.28 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 12 січня 2022 року (а.с.42 т.1) було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом вказаний вище зустрічний позов. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 червня 2022 року (а.с.66-69 т.1) було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у цивільній справі зупинено на час проведення вказаної судової експертизи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.93-94 т.1) провадження у цивільній справі було поновлено. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.97 т1.) було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року було витребувано у Другої Бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №60377248 (номер у нотаріуса 99/2017) щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Також не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Крім того, клопотав про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Зазначив, що [PERSON] мала право на отримання безкоштовної правничої допомоги, розмір витрат у 16000 гривень є неспівмірним з складністю справи та обсягом проробленої адвокатом роботи, і має бути зменшений судом вдвічі. Також він не погоджується з оплатою витрат на експертизу, оскільки можна було розглянути справу і без її проведення. Представник відповідача [PERSON] підтримує зустрічний позов та просить його задовольнити. Також він не заперечує проти задоволення первісного позову в його кінцевій редакції. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 21 жовтня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Яременко О.І., зареєстрований в реєстрі за №179, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.9 т.1). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 листопада 2016 року (а.с.8 т.1). [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується довідкою старости Вишеньківської сільської ради (а.с.13 т.1). За змістом характеристики будинку, господарських будівель та споруд, згідно з технічним паспортом вказане домоволодіння побудоване у 1957 році (а.с.14-17 т.1). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2020 року (а.с.36-38 т.1) за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 вересня 2021 року (а.с.19-20 т.1) [PERSON] було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку: кімнати «2-2» площею 19,7 кв.м., кімнати «2-3» площею 21,3 кв.м, веранди «2-1» площею 15,1 кв.м., санвузла «2-4» площею 5,0 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: сараю «В», сараю «Г», літньої кухні «Е», погребу з шийкою «З». Спірні правовідносини регулюються главою 84 «Загальні положення про спадкування», главою 87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» та главою 26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а) щодо первісного позову. 15 березня 2017 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.3 т.2). Була відкрита спадкова справа №60377248, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №47082302 від 15 березня 2017 року (а.с.18 т.2). Ця обставина переконливо свідчить про те, що [PERSON] у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері, на підставі заповіту, та набув право власності на 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS] . Однак 21 квітня 2018 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового домоволодіння (а.с.25 т.2). Ця обставина свідчить про те, що право власності [PERSON] на частку у вказаному об`єкті нерухомого майна не визнається. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] фактично користується частиною житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що становить квартиру І, загальною площею 66,5 кв.м. та складається з приміщень житлового будинку: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м. Також він просить виділити йому у користування господарські споруди: прибудову «Є», ґанок «а2», сарай «Б», убиральню «Д», колодязь питний «К», колонку питну «Л», яму вигрібну «М», огорожу N3, та залишити у спільному користуванні його та [PERSON] хвіртку N1, ворота N2. За таких обставин, суд висновує, що поділ житлового будинку\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] ,\~належитьздійснити за варіантом, запропонованим позивачем. Також суд враховує, що рішенням суду [PERSON] вже було виділено в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна іншу 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . б) щодо зустрічного позову. Зі змісту звіту про оцінку нерухомого майна, яким є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.110-200 т.1) вбачається, що проведеною будівельно-технічною експертизою встановлено, що вартість майна, яке відійшло у власність [PERSON] , складає 477283 гривень. Майно, яке просить виділити собі у власність [PERSON] складає: частку житлового будинку загальною площею 66,5 кв.м. та складається з приміщень житлового будинку: коридору 1-1 площею 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 16,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., коридору 1-5 площею 5,3 кв.м., кухні 1-6 площею 12,6 кв.м., санвузла 1-7 площею 8,5 кв.м., вартістю 374447 гривень, господарські споруди: ґанок «а2», сарай «Б», убиральня «Д», огорожа N3, колодязь питний «К», колонка питна «Л», яма вигрібна «М», прибудова «Є», всього на загальну вартість 519207 гривень Вартість споруд, залишених у спільному користуванні сторін - хвіртки N1 - 5320 гривень, ворота N2 - 17410 гривень, всього на загальну вартість 22730 гривень. Отже, [PERSON] користується часткою домоволодіння загальною вартістю 488648 гривень (477283 + (5320 : 2) + (17410 :2). [PERSON] користується часткою домоволодіння загальною вартістю 507842 гривень (519207 - (5320 : 2) + (17410 :2). Отже, частка у домоволодінні виділена [PERSON] більша за частку, виділену [PERSON] складає 9597 гривень (507842 - 488648 : 2). Крім того, вартість затрат для забезпечення водопостачання, електроенергією та під`єднанням до ліній газопостачання для квартири [ADDRESS] , яка відійшла [PERSON] складає 70773 гривні. Таким чином, різниця у вартості часток домоволодіння складає 80370 гривень (9597 + 70773). З огляду на це, суд висновує, що з [PERSON] на користь [PERSON] \~належить стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток в житловому будинку, надвірних будівлях та спорудах у розмірі 80370 гривень. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як вбачається з копії довідки серії АВ №1034947 (а.с.35 т.1) [PERSON] є інвалідом 2 групи, а тому витрати на оплату судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з первісним позовом, належить залишити за ним. Також вона була звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок при пред`явленні зустрічного позову. Пред`явлений нею зустрічний позов задоволений в повному обсязі. Тому, суд висновує, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 та п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved