Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 09.08.2011 року в розмірі 40321,94 грн станом на 20.12.2021, яка складається з: 11094,50 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 29227,44 гривень - заборгованості за відсотками; та судові витрати у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТКБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Анкету - заяву б/н від 09.08.2011 року. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви відповідач погодився з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», які разом складають Договір про надання банківських послуг та відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є договором приєднання. Укладений Договір є змішаним та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст..1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок із встановленим початковим лімітом 1000,00 грн, в подальшому збільшивши його до 12900,00 грн. Відповідач в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на «Умови та правила», позивач вказує, що відповідач, окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд», а тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, відсотками та судовий збір, сплачений за подання позову. 10 лютого 2022 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених вище, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с. 64-66,69,72 74). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.01.2023 року на підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі. В зв`язку з тим, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.47-52). 09.08.2011 року відповідач [PERSON] , [INFO] , підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій просив відкрити йому платіжну картку Кредитка «Універсальна» (а.с.18). Анкета-заява містить підпис позичальника (відповідача), однак не містить жодних умов укладеного Договору, в тому числі й бажаного кредитного ліміту. До вказаної Анкети-заяви надано Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписану позичальником, за якою сторони узгодили базову відсоткову ставку 2,5% на місяць на залишок заборгованості, строк внесення щомісячних платежів, комісію за зняття коштів, пеню та штраф за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.19) Крім того, до Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в тому числі «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», який не підписаний позичальником (відповідачем), і при цьому містить зміни як базової процентної ставки з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року, так і штрафних санкцій зі змінами за цей же період, що набагато пізніше, ніж дата підписання Анкети-заяви, а отже відомості про узгодження з відповідачем Тарифів і умов кредитування за Договором відсутні. (а.с.20) Позивачем в якості невід`ємної частини укладеного кредитного договору надано Витяг з Умов і Правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які не містять підпису позичальника відповідача [PERSON] (а.с.21-45) Як вбачається з Довідки АТКБ «Приватбанк», відповідачеві за укладеним кредитним договором було відкрито: -10.06.2011 (тобто до підписання наданої Анкети-заяви) платіжну картку № [NUMBER] , строком дії до липня 2015 року; -10.10.2012 платіжну картку № [NUMBER] , строком дії\~до червня\~2016\~року (а.с.17). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, старт карткового рахунку за кредитною карткою № [NUMBER] відбувся 10.06.2011 року, а встановлення кредитного ліміту в розмірі 1000,00 гривень 09.08.2011 року. 13.07.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 2000, 00 гривень, 22.02.2013 року - збільшено до 12900,00 гривень, 11.12.2013 зменшено до 11290,00 гривень, а 30.10.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 16). Згідно розрахунку заборгованості за Договором від 09.08.2011 року, наданого позивачем, [PERSON] станом на 20.12.2021 року погашено заборгованості по нарахованим відсоткам на прострочений кредит згідно статті 625 ЦПК України 440711,90 гривень, Заборгованість за тілом кредита складає 11094,50 грн; Заборгованість за простроченими відсотками 29227,44 грн; а отже загальна сума заборгованості складає 40321,94 гривень (а.с.6-10) При цьому, з виписки за по картковому рахунку за Договором б/н, укладеним з [PERSON] , за період з 10.06.2011 по 21.12.2021 року вбачається, що: ?З моменту встановлення кредитного ліміту по картці № [NUMBER] 09.08.2011 року по 31.10.2011 року заборгованість відповідача становила 1825,42 грн; ?З листопада 2011 року відповідачеві було відкрито іншу кредитну карту № [NUMBER] (строк дії до червня 2016 року), куди було перераховано заборгованість у вище вказаній сумі; ?22.02.2013 року по картці № [NUMBER] збільшено кредитний ліміт до 12900,00 гривень однак жодних платіжних операцій по цій картці за період з листопада 2011 по лютий 2013 року сторонами не проводилося, доказів щодо наміру відповідача збільшувати ліміт до вказаної суми матеріали справи не містять. ?починаючи з 09.08.2011 року по 06.03.2014 року (останній платіж, здійснений самостійно відповідачем) [PERSON] в рахунок погашення заборгованості вніс 7758,49 гривень, і остаточна сума боргу на 06.03.2014 року склала 11643,99 гривень. ?після 06.03.2014 року відповідач [PERSON] жодних платіжних операцій (зняття коштів, внесення коштів) по вказаним кредитним карткам не здійснював, і згідно виписки операції по вказаним кредитним карткам здійснювалися виключно позивачем АТКБ «Приватбанк», зокрема службові операції автоматичне погашення заборгованості з іншої картки (не зазначеної в матеріалах справи), нарахування й списання штрафів, відсотків При цьому, починаючи з 30.04.2015 року, позивач проводив нарахування й списання відсотків з карткового рахунку відповідача в уже підвищеному розмірі 3,6 % на місяць, і станом на 30.10.2019 року банком нараховано відповідачеві заборгованість в сумі 481 033,84 гривень, після чого 19.10.2020 року проведено банківську операцію «відміна штрафів за минулі періоди згідно рішення банку», за якою з рахунку списано заборгованість в сумі 440711,90 гривень, і залишок після операції склав 40321,94 гривень (а.с.11-15) Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 03.07.2019 року по цивільній справі №342/180/17, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору\~діяли саме\~ці умови,\~а не\~інші. В цій же справі Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, зазначивши, що якщо Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи не містять підпису позичальника (відповідача по справі), то їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказані позивачем Умови та правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві - анкеті, які безпосередньо підписані останнім. Лише факт письмового погодження (підписання позичальником Умов та правил) може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Однак підписана відповідачем Анкета-заява не містить відомостей про узгоджений сторонами розмір кредитного ліміту, відсотків, порядку погашення кредиту, розміру штрафних санкцій, тощо. Надані Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, не підписаний позичальником (відповідачем), і при цьому містить зміни як базової процентної ставки з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року, так і штрафних санкцій зі змінами за цей же період, що набагато пізніше, ніж дата підписання Анкети-заяви, а отже відомості про узгодження з відповідачем Тарифів і умов кредитування за Договором відсутні. Згідно Довідки про умови кредитування від 09.08.2011 року з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписану позичальником, сторони узгодили базову відсоткову ставку 2,5% на місяць на залишок заборгованості, тоді як з виписки про рух коштів на картковому рахунку відповідача вбачається, що з квітня 2015 року відповідачеві нараховувалися відсотки за ставкою 3,6% на місяць, а також штрафні санкції, які не обумовлювалися сторонами. Частинами 1-4\~статті 1056-1\~ЦК України\~встановлено,\~що процентна\~ставка за\~кредитом може\~бути фіксованою\~або змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором.\~ Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~у разі\~застосування змінюваної\~процентної ставки\~кредитодавець самостійно,\~з визначеною\~у кредитному\~договорі періодичністю,\~має право\~збільшувати та\~зобов`язаний зменшувати\~процентну ставку\~відповідно до\~умов і\~в порядку,\~встановлених кредитним\~договором.\~Кредитодавець зобов`язаний\~письмово повідомити\~позичальника,\~а в\~разі збільшення\~процентної ставки\~-\~поручителя та\~інших зобов`язаних\~за договором\~осіб про\~зміну процентної\~ставки протягом\~15\~календарних днів,\~що настають\~за днем,\~з якого\~застосовується нова\~ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів узгодження сторонами зміни розміру процентної ставки з 2,5% до 3,6% на місяць. При цьому, суд звертає увагу на те, що строк дії останньої випущеної платіжної картки на ім`я відповідача [PERSON] № [NUMBER] сплинув в червні 2016 року, а остання операція, здійснена особисто відповідачем по відкритому картковому рахунку у виді внесення грошових коштів в сумі 760,00 гривень 06.03.2014 року Верховний суд неодноразово висловлював позицію стосовно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19 березня 2014 року, справа № 6-14цс14, та 18 червня 2014 року, справа №6-61цс 14, зазначивши що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку Тобто, строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору, а отже припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування і припиняється після його спливу. Разом з тим, з виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що в період з 09.08.2011 року по 06.03.2014 року відповідач активно користувався наданими йому кредитними коштами, частково вносив платежі в рахунок погашення кредиту, а отже був обізнаний з розміром підвищеного кредитного ліміту до 12900,00 гривень. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач не надавав своєчасно і в повному обсязі банку грошових коштів для погашення заборгованості, в зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11094,50 гривень. Заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 29227,44 гривні не підтверджені належними й допустимими доказами, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір належить покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ З урахуванням викладеного,

Outcome: partial