Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь за договорами банківських вкладів, а саме за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року; договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року 3% від суми утриманих банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної виплати в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у загальному розмірі 241 846,82 Євро та за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року, договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року, договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року, договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року, договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року у загальному розмірі 227 138,80 доларів США. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 року позовну заяву передано за підсудністю Печерському районному суду м. Києва (а.с. 70). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 року цивільну справу розподілено для розгляду судді Батрин О.В. (а.с.74). Ухвалою суду від 19.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче провадження на 03.09.2021 року (а.с. 75). 08.09.2021 року представник відповідача [PERSON] подала суду письмові пояснення, в яких послалась на необхідність зупинення судами проваджень до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17, яка є подібною удовій справі, яка перебуває на судовому розгляді. Також зазначила, що нарахування пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не може обчислюватись в іноземній валюті, а виключно у національній валюті України (а.с. 82-89). Ухвалою суду від 21.01.2022 року залучено у цивільній справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» (а.с.125). 24.01.2022 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 127-136), відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь позивача: - суму процентів за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року; договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року у загальному розмірі 50,22 Євро та за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року, договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року, договором №SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року, договором №SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року, договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року, договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року, договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року у загальному розмірі 47,16 доларів США; - 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідно до ст. 625 ЦК України за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року; договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року у загальному розмірі 19 314,14 Євро та за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року, договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року, договором №SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року, договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року, договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року, договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року у загальному розмірі 17 972,04 доларів США; - 3% від суми утриманих банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної виплати в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року; договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року у загальному розмірі 241 846,83 Євро та за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року, договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року, договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року, договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року, договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року у загальному розмірі 227 138,80 доларів США. На підставі викладеного, позивачем було подано до суду відповідні розрахунки процентів, нарахованих на суми вкладів (а.с. 137-144). 04.02.2022 року представник відповідача Тузова В.О. подала суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 153-162), відповідно до якого позовні вимоги не визнала, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17. Вказала, що нарахування пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не може бути застосовано до даних правовідносин з моменту розірвання договорів вкладу, оскільки між сторонами припинено споживчі правовідносини. 20.07.2022 року представник відповідача Тузова В.О. подала суду додаткові письмові пояснення щодо відсутності підстав для нарахування та стягнення пені (а.с. 185-186). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» Тузова В.О. до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи ТОВ «ФК «Фінілон» до судового засідання не з`явився з невідомих причин. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року у справі № 757/34710/18-ц задоволено позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу - задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] суму вкладів з нарахованими відсотками у розмірі 331 388,47 євро та 308 363,05 доларів США, 3% річних у розмірі 73 847 грн. 66 коп., пеню у розмірі 4 222 грн. 76 коп., без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку, з яких: -за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 суму вкладу в розмірі 29 757,39 євро, відсотки у розмірі 11 100,73 євро, 3% річних у розмірі 5 076 грн. 37 коп., пеню у розмірі 277 грн. 03 коп. -за договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 суму вкладу у розмірі 35 014,38 євро, відсотки у розмірі 13 059,91 євро, 3% річних у розмірі 5 972 грн. 87 коп., пеню у розмірі 326 грн. 08 коп. -за договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 суму вкладу у розмірі 40 263,02 євро, відсотки у розмірі 15 012,9 євро, 3% річних 6 867 грн. 83 коп., пеню у розмірі375 грн. 14 коп. -за договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 суму вкладу у розмірі 27 811,68 євро, відсотки у розмірі 10 370,16 євро, 3% річних у розмірі 4 743 грн. 80 коп., пеню у розмірі 259 грн. 14 коп. -за договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 суму вкладу у розмірі 24 135,05 євро, відсотки у розмірі 8 858,57 євро, 3% річних у розмірі 4 099 грн. 35 коп., пеню у розмірі 209 грн. 78 коп. -за договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 суму вкладу у розмірі 24 457,73 євро, відсотки у розмірі 8 977,01 євро, 3% річних у розмірі 4 153 грн. 95 коп., пеню у розмірі 212 грн. 56 коп. -за договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 суму вкладу у розмірі 30 203,84 євро, відсотки у розмірі 11 081,13 євро, 3% річних у розмірі 5 129 грн. 43 коп., пеню у розмірі 262 грн. 53 коп. -за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 суму вкладу у розмірі 30 203,84 євро, відсотки у розмірі 11 081,13 євро, 3% річних у розмірі 5 129 грн. 43 коп., пеню у розмірі 262 грн. 53 коп. -за договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року суму вкладу у розмірі 50 000 доларів США, відсотки у розмірі 16 153,42 доларів США, 3% річних у розмірі 7 009 грн. 77 коп., пеню у розмірі 397 грн. 28 коп. -за договором № SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року суму вкладу у розмірі 20 381,50 доларів США, відсотки у розмірі 6 584,62 доларів США, 3% річних у розмірі 2 857 грн. 27 коп., пеню у розмірі 162 грн. 07 коп. -за договором № SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року суму вкладу у розмірі 28 535,03 доларів США, відсотки у розмірі 10 393,46 доларів США, 3% річних у розмірі 4 124 грн. 88 коп., пеню у розмірі 257 грн. 05 коп. -за договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року суму вкладу у розмірі 36 223,27 доларів США, відсотки у розмірі 13 136,14 доларів США, 3% річних у розмірі 5 230 грн. 16 коп., пеню у розмірі 326 грн. 24 коп. -за договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року суму вкладу у розмірі 50 000 доларів США, відсотки у розмірі 18 132,18 доларів США, 3% річних у розмірі 7 219 грн. 45 коп., пеню у розмірі 450 грн. 43 коп. -за договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року суму вкладу у розмірі 41 999 доларів США, відсотки у розмірі 16 824,43 доларів США, у розмірі 6 233 грн. 10 коп., пеню у розмірі 444 грн. 90 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 37-51). Постановою Київського апеляційного суду від 18.02.2020 року залишено без змін рішення Печерського районного суду від 12.06.2019 року (а.с. 52-56). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судами встановлено, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» були укладені наступні договори банківського вкладу (депозиту): 1) договір № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 29 757,39 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 18.07.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць; 2) договір № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 35 014,38 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 18.07.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць; 3) договір № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 40 263,02 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 24.07.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць; 4) № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 27 811,68 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 24.07.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць; 5) договір № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 24 135,05 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7 % річних, строк 366 днів по 28.08.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 6) договір № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 24 457,73 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7% річних, строк 366 днів по 28.08.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 7) договір № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 30 203,84 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7% річних, строк 366 днів по 04.09.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 8) договір № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 30 203,84 євро, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7% річних, строк 366 днів по 04.09.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 9) договір № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 50 000 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 07.10.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 10) договір №SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 20 381,50 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 7,5% річних, строк 366 днів по 07.10.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 11) договір №SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 28 535,03 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 8,5% річних, строк 366 днів по 23.10.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 12) договір № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 36 223,27 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 8,5% річних, строк 366 днів по 06.11.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 13) договір № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 50 000 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 8,5% річних, строк 366 днів по 06.11.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. 14) договір № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року (вклад «Стандарт на 12 мес.»), сума вкладу 41 999,00 доларів США, рахунок для зарахування вкладу № [NUMBER], рахунок для зарахування процентів № [NUMBER], ставка - 10% річних, строк 366 днів по 09.12.2014 року включно з автоматичним продовженням, період нарахування процентів - 1 місяць. Судом встановлено, що внесення грошових коштів на передбачені договорами відповідні рахунки підтверджуються довідками про наявність у позивача відповідних рахунків в АТ КБ «Приватбанк» станом на 01.10.2013 та 03.02.2014 роки. Оригінали договорів банківського вкладу та довідки АТ КБ «Приватбанк» про внесення грошових коштів на передбачений договором рахунок судом оглядалися в судовому засіданні, копії містяться в матеріалах справи. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що між сторонами були укладені вказані договори банківського вкладу. На підставі положень п. 6, 7 договорів строк дії вкладів був неодноразово пролонгований. Згідно з п. 9, 13 договорів позивач має право вимагати дострокового розірвання договору з виплатою вкладу в повному обсязі з урахуванням нарахованих процентів за кожний повний строк вкладу. 18.05.2018 року позивач подав до відповідача заяви про розірвання депозитних договорів та виплату належних йому сум банківських вкладів. Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за договорами банківських вкладів за період з 22.05.2018 року (наступний день після розірвання договорів) по 17.06.2020 року (фактична виплата присуджених коштів за договорами банківського вкладу) та 3% від суми утриманих банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної виплати в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 10.07.2018 року по 17.02.2021 року (з урахуванням позовних вимог), то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого. Судом встановлено, що 18.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» отримав заяви позивача про розірвання депозитних договорів, у зв`язку з чим він є розірваним через 2 банківських дні після отримання заяви вкладника, що відповідає положенню ч. 3 ст. 651 ЦК України, а саме з 21.05.2018 року (19, 20 є вихідними днями). Отже, договірні зобов`язання на майбутнє, після розірвання договору банківського вкладу, між сторонами припинилися. Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Тобто після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання. Виплата ж передбачених договором та встановлених статтями 1061, 1070 ЦК України процентів поширюється лише на період дій договору вкладу та після припинення таких договору вказані проценти не нараховуються. Тому положення статті 1070 ЦК України до правовідносин, які виникли після розірвання договору банківського вкладу, яким припинено договори вкладу, не застосовуються. Відповідний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 з подібних правовідносин. Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Укладений сторонами договір був строковим, не передбачав зобов`язання банка повідомляти клієнта про пролонгацію договору банківського вкладу, або погодження будь-яким способом розірвання договорів, тому факт розірвання договорів не пов`язується із зустрічними діями другої сторони. Ураховуючи те, що між позивачем та банком припинено правовідносини з договорів банківських вкладів, то положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме щодо стягнення процентів за договорами банківських вкладів за період з 22.05.2018 року (наступний день після розірвання договорів) по 17.06.2020 року (фактична виплата присуджених коштів за договорами банківського вкладу) та 3% від суми утриманих банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної виплати за період з 10.07.2018 року по 17.02.2021 року (з урахуванням позовних вимог) (що є одними з позовних вимог) не поширюється на спірні правовідносини. Після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання. Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року в справі № 320/5115/17. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за договорами банківських вкладів за період з 22.05.2018 року (наступний день після розірвання договорів) по 17.06.2020 року (фактична виплата присуджених коштів за договорами банківського вкладу) та 3% від суми утриманих банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної виплати в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 10.07.2018 року по 17.02.2021 року (з урахуванням позовних вимог). При цьому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних за договором № SАMDN25000736585352 від 18.07.2013 року; договором № SАMDN25000736585381 від 18.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733435 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000736733590 від 24.07.2013 року, договором № SАMDN25000737312901 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737312992 від 28.08.2013 року, договором № SАMDN25000737427561 від 04.09.2013 року за період з 10.07.2018 року (наступний день звернення позивача до суду) по 17.06.2020 року (фактична виплата присуджених коштів за договорами банківського вкладу) у загальному розмірі 19 314,14 Євро та за договором № SАMDN25000737427728 від 04.09.2013 року, договором № SAMDN25000738312579 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738312681 від 07.10.2013 року, договором № SAMDN25000738758991 від 23.10.2013 року, договором № SAMDN25000739020515 від 06.11.2013 року, договором № SAMDN25000739020060 від 06.11.2013 року, договором № SAMDNWFD0070030741000 від 09.12.2013 року за період з 10.07.2018 року (наступний день звернення позивача до суду) по 17.06.2020 року (фактична виплата присуджених коштів за договорами банківського вкладу) у загальному розмірі 17 972,04 доларів США. Розрахунок 3% річних, здійснений позивачем, суд перевірив на його правильність за формулою і він є правильним. При цьому, суд звертає увагу на висновок Верховного Суду у справі № 320/5115/17, відповідно до якого нарахування 3% річних у валюті вкладу стосується правовідносин, які виникли у зв`язку з невиконанням рішення суду про розірвання договору банківського вкладу та повернення коштів. Суд зазначає, що суми коштів, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача, зазначені без відрахування податків та зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Суд дійшов такого висновку, виходячи з такого. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 Податкового кодексу України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 Податкового кодексу України). Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено статтею 164 Податкового кодексу України. Відповідно до пп. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб (далі -ПДФО) включаються, зокрема пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України). До пасивних доходів, які оподатковуються ПДФО, належать, зокрема проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок і проценти на вклад (депозит) у кредитних спілках. Доходи у вигляді процентів, нараховані на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці оподатковуються відповідно до норм п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання; Згідно з пп. 174.4.1 п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника ПДФО під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування, тобто банківська установа. Отже, податковий агент, згідно п.п. 14.1.180 Податкового кодексу України зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому ст. 18 та розділом IV Податкового кодексу України. При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Податкового кодексу України. Відповідно абзацу «а» п. 176.2 ст. 176 особи, які відповідно до Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати(перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними Податковим Кодексом України. Тому, з метою недопущення неоднозначного тлумачення судового рішення під час його виконання, з огляду на те, що при виконанні судового рішення та при наявності відкритого виконавчого провадження з приводу виконання такого рішення, виникатимуть питання щодо порядку виконання судових рішень в частині сплати боржником грошових коштів стягувачу, які повинні бути оподатковані у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про зазначення у резолютивній частині рішення про те, що сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача, зазначена без відрахування податків і зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Оскільки позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на час подання позову позивач мала сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило станом на 17.02.2021 року 11 350 грн. Тому, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 11 350 грн.

Outcome: partial