Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.03.2021 він перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг». 20.07.2022 він звільнився з роботи за угодою сторін. На день звільнення з роботи АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати у сумі 29029 грн. 75 коп., але виплатити її відмовилося. Позивач вважає ці дії незаконними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У виданій довідці зазначено, що колишньому працівнику [PERSON] належно до виплати заробітної плати, після відрахувань всіх податків і зборів, складає 21939,94 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у сумі 21939,94 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 21.07.2022 по день фактичного розрахунку. Ухвалою суду від 30.12.2022 по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без виклику осіб. 24.01.2023 представник АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» надав відзив на позовну заяву в якій зазначив, що 24.02.2022р. на території м. Суми внаслідок військової агресії Російської Федерації, розпочались бойові дії. у зв`язку з чим, повністю був зупинений рух транспорту громадського користування, введено комендантську годину (з 07.00 до 18.00), запроваджено обмеження пересування містом, припинена робота державних (комунальних, приватних) підприємства, установ та організацій, та інші, що є поважними причинами для відсутності на робочому місці. 05.03.2022р. по виробничим приміщенням Товариства літаком країни агресора був нанесений авіаудар, внаслідок чого були зруйновані виробничі приміщення, знищені засоби виробництва, виготовлена продукція та інші матеріальні цінності. Починаючи з 08.03.2022р. Сумською обласною військовою адміністрацією разом з урядом України були створені «зелені коридори» для евакуації мешканців міста Суми, якими скористалися працівники Товариства (станом на дату підписання даного наказу близько 700 працівників перебувають за межами України, близько 300 працівників отримали статус внутрішньо переміщених осіб (далі -ВПО)). Також, на протязі березня 2022р. по об`єктам критичної інфраструктури міста Суми (забезпечення життєдіяльності населення міста Суми) літаками країни агресора неодноразово наносились авіаудари, що створило і для Товариства неможливість користуватись в нормальному режимі даними життєво важливими послугами. 08.04.2022р. Сумська область та місто Суми (за інформацією Сумської обласної військової адміністрації) були звільнені від військ країни агресора, про те, останні щоденно здійснюють повітряні або артилерійські обстріли Сумської області, які вимагають від Товариства та його працівників обов`язкового дотримання вимог правил цивільного захисту, та в свою чергу створюють об`єктивну неможливість виконання працівниками в повному обсязі виробничих завдань. Військова агресія російської федерації проти України, створює для працівників які забезпечують життєдіяльність підприємства, неможливість виконання трудових обов`язків пов`язаних з договірними зобов`язаннями із контрагентами розташованими в містах Миколаїв, Харків, Маріуполь, на територіях Донецької, Херсонської областей, проводити здачу (приймання), вхідний контроль, здійснювати обмін документами, вести облік, та вичиняти інші дії щодо матеріалів, сировини та технологічного обладнання. Також, відсутність безпечного залізничного, авіаційного, автотранспортного та морського сполучення створює неможливість виконання працівниками дій щодо поставки технологічного обладнання (включаючи отримання дозволів, сертифікатів, пакування, маркування, страхування, декларування тощо), відрядження працівників та інше. Вищевказані обставини, зумовили неможливість виконання Товариством прийнятих на себе договірних зобов`язань з поставки готової продукції, та отримання за неї оплати, призвели Товариство до складних фінансово-економічних умов, затримки розрахунку з постачальниками енергоресурсів (газу, теплової та електричної енергії), а також затримки своєчасного розрахунку з працівниками Товариства. 30.11.2022р. Сумською Торгово- промисловою палатою сертифікатом № 5900-22-1596 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) AT «СМНВО - Інжиніринг», а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23.03.2021 перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг». 20.07.2022 він звільнився з роботи за угодою сторін. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що в день звільнення позивача АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно Довідки АТ «СМНВО-Інжиніринг» №16-07/459 від 21.12.2022 заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 21939 грн 94 коп., а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, урегульовано Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон), який діє протягом воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Закону на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022. 30.11.2022р. Сумською Торгово- промисловою палатою сертифікатом № 5900-22-1596 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) AT «СМНВО - Інжиніринг», а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Надані відповідачем докази доводять, що у період за який позивач просить стягнути середній заробіток (починаючи з 21.07.2022) порушення зобов`язання щодо розрахунку при звільненні сталося внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням. Статтею 15 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та або/поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел передбачених законодавством. З огляду на викладене, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у період з 21.07.2021 по день фактичного розрахунку - задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial