Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Погасій С.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання своїх двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06.06.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2021 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з позивачем, проти чого відповідач ніколи не заперечував. Відповідач та його родичі беруть участь у вихованні дітей та в спілкуванні з ними, проти чого позивач не заперечує. 15.04.2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ), актовий запис №687. В другому шлюбі позивач народила сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки новонароджений син є третьою дитиною, у позивача виникло право на отримання статусу багатодітної сім`ї та відповідні пільги. Позивач звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з проханням видати їй та членам сім`ї посвідчення батьків багатодітної сім`ї та посвідчення дитини з багатодітної сім`ї, однак їй було відмовлено в задоволенні вимоги через відсутність копії рішення суду із зазначенням місця проживання дітей разом з нею після розірвання шлюбу. Оскільки позивач не може надати необхідний документ на підтвердження місця проживання дітей з нею після розірвання шлюбу, всі члени її сім`ї позбавлені можливості користуватися належними їм пільгами, а тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання сторони належним чином викликалися, однак не з`явилися. На адресу суду від позивача [PERSON] та її представника адвоката Погасій С.М. надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов. Представник третьої особи Органу опіки та піклування служби у справах дітей Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення просили врахувати висновок органу опіки та піклування м. Черкаси від 23.01.2023 року №204-01-21 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , а також інтереси дитини, у вирішенні справи покладаються на рішення суду. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис - №561, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтв про народження, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2021 року в справі №712/9321/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 15.04.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), актовий запис №687. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07.05.1998 року №236. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2022/001578640 та №2022/001467766 [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки №0466 від 29.11.2022 року, наданої Київським національним університетом технологій та дизайну, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну (ІV рівня акредитації), навчається за державним замовленням, терміном з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Відповідно до листа Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 20.10.2022 року №10509/785/0110, [PERSON] відмовлено у видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, оскільки у разі реєстрації повторного шлюбу та проживання із дітьми від попереднього шлюбу заявник надає документи, що підтверджують факт проживання дитини одним із батьків, а тому [PERSON] необхідно надати копію рішення суду із зазначенням місця проживання дітей з одним батьків. Також, згідно висновку органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] від 23.01.2023 року №204-01-21, який надано на запит суду, органом опіки та піклування м. Черкаси визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Щодо визначення місця проживання [PERSON] , орган опіки та піклування м. Черкаси зазначає, що вказане питання не входить до компетенції органу опіки та піклування м. Черкаси, оскільки [PERSON] є повнолітнім. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, чинним законодавством встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами першою та другою ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до п. 3.2 Порядку виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2020 № 1003, до заяви для оформлення посвідчення батьків багатодітної сім`ї та посвідчення дитини з багатодітної сім`ї у разі реєстрації повторного шлюбу та проживання із дітьми від попереднього шлюбу додаються документи, що підтверджують факт виховання дитини одним із батьків (копія рішення суду із зазначенням місця проживання дитини з одним із батьків після розірвання шлюбу; копія рішення суду про позбавлення батька чи матері батьківських прав, визнання батька чи матері недієздатним (недієздатною), безвісти відсутнім (відсутньою); копія свідоцтва про смерть батька чи матері, копія свідоцтва про народження дитини у разі внесення змін у зв`язку з усиновленням). На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивачу дійсно необхідно мати рішення суду із зазначенням місця проживання дитини з одним із батьків після розірвання шлюбу для того, щоб мати змогу отримати статус багатодітної сім`ї. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з матір`ю. Батько дітей [PERSON] позовні вимоги визнав та згідно висновку органу опіки та піклування м. Черкаси від 23.01.2023 року №204-01-21 не заперечує факт проживання дітей разом з колишньою дружиною та не наполягає на зміну місця проживання сина [PERSON] . Таким чином, дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] разом з матір`ю. Крім цього, суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Оскільки [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, суд не вирішує питання про визначення місця проживання [PERSON] , оскільки він має повну цивільну дієздатність та може самостійно обирати місце свого проживання, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про визначення місця проживання [PERSON] разом з матір`ю, у зв`язку з необгрунтованістю та безпідставністю такої вимоги. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial