Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 01 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у період з 31.01.2006 по 20.06.2014 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають трьох дітей, в тому числі [PERSON] , [INFO] . На даний час, він є повнолітнім та навчається на першому курсі навчально-наукового інститут фізичної культури денної форми навчання Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка. Зазначає, що оскільки син навчається на денному відділенні, то немає змоги офіційно працевлаштуватись і мати самостійний заробіток. При цьому вказує, що дитина знаходиться на повному її утриманні, і не в змозі забезпечувати свої потреби, які полягають у витратах на придбання одягу, проживання, харчування, спеціальну літературу, інші витрати пов"язані із навчанням. Батько має можливість надавати грошову допомогу, оскільки офіційно працює трактористом. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до його закінчення 30.06.2026 року, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 грудня 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 17). Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, долучила письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та проведення розгляду справи у її відсутність (а. с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав заяву у якій позов визнає чатково у розмірі 1/6 частини від його доходів та просить долучити довідку про доходи (а. с. 28). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2006, який 20 червня 2014 був розірваний (а. с. 4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), з якого вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком дитини (а. с. 5). Позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] під час повторної реєстрації шлюбу, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6). Зі змісту довідки Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 03.10.2022 вбачається, що [PERSON] , 2004 р.н. навчається на 1 курсі навчально-наукового інститут фізичної культури денної форми навчання із кінцевим терміном навчання 30 червня 2026 (а. с. 8). За даними Вирівського старостинського округу на утриманні [PERSON] знаходяться діти, в тому числі [PERSON] , 2004 р.н., який проживає разом із матір`ю (а. с. 9). Таким чином, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , 2004 року народження здобуває освіту, та не може самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює трактористом у ФОП [PERSON] , йому нарахована заробітна плата із липня 2022 року по грудень 2022 року включно у сумі 39 600 грн. ( а.с. 31). Із відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 14 травня 2018 року до досягнення ними повноліття, на користь матері дітей [PERSON] - позивача у справі, що встановлено із судового наказу від 16.05.2018 року ( а.с. 27). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. При цьому, Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності вказаних вище юридичних фактів. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновки суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Таким чином, під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , 2004 р.н., який є сином [PERSON] , продовжує навчання у навчальному закладі, і при цьому потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу має обов`язок та можливість щодо утримання своєї дитини. Проте в порушення приведених норм матеріального та процесуального права, позивачем не доведено належними доказами обґрунтованість її позовних вимог щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину у заявленому розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки син сторін у справі [PERSON] навчається на 1 курсі навчально-наукового інститут фізичної культури денної форми навчання, доказів про неотримання останнім стипендії матеріали справи не містять, а про понесення витрат, пов`язаних з навчанням ( придбання спеціальної літератури, проживання, інші витрати пов"язані із навчанням, тощо) будь-яких доказів позивачем не надано, тобто не доведено про потребу повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання у заявленому розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. При цьому відповідачем [PERSON] надано до суду довідку про його заробітну плату за друге півріччя 2022 року у ФОП [PERSON] на посаді тракториста, із якої встановлено, що йому нарахована заробітна плата із липня 2022 року по грудень 2022 року включно у сумі 39 600 грн. Із вказаної суми стягнуті податки у сумі 7 128 грн. та аліменти у сумі 17 040 грн. ( а.с. 31 ). Таким чином факт того, що дохід відповідача є високим, як зазначено у позовній заяві, не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. Крім цього, судом встановлено, що на даний час відповідач сплачує аліменти на утримання двох інших неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із довідки про заробітну плату відповідача ( а.с. 27,31) Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в обраний спосіб, а саме у частці від доходу відповідає вимогам закону, при цьому\~підстав звільнити\~відповідача від\~виконання цього\~обов`язку суд\~не встановив.\~Проте, позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у заявленому розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). З урахуванням встановленого, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, принципу справедливості і розумності, а також з урахуванням потреб спільної дитини, яка є повнолітньою та продовжує навчання, виходячи зі спільного обов`язку батьків утримувати дитину, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідача на користь матері на утримання повнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів\~заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial