Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ ФК «Профіт Капітал» Мартиненко В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить: Стягнути з [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (ЕДРПОУ 39992082, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, рахунок: IBAN № [NUMBER] в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код Банку 322001) суму заборгованості в розмірі 33506,77 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот пість гривень, сімдесят сім копійок), яка складається 3:? заборгованості за тілом кредиту - 8700,00 грн.;?заборгованості за відсотками - 15362,55 грн.;?заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.;?заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1455,46 грн.; ?заборгованість за інфляційними витратами - 7988,76грн.; Стягнути з [PERSON] ( [INFO] ; РНОКП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (ЕДРПОУ 39992082, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, рахунок: IBAN N [NUMBER] в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код Банку 322001) суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 гри та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк, Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Кредитний договір № С01.205.72020. Відповідно до п.2 Договору кредиту № С01.205.72020 від 11.08.2016 року, Банк відкриває клієнту поточний рахунок валюті гривня, операції за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. , процентна ставка 42% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком до 11.08.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами(відповідно до Додатку№1 до Договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. Як йдеться в п.п.5.1 Договору кредиту клієнт ознайомлений з умовами договору Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі грн. грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № С01.205.72020 від 11.08.2016 року станом на 03.12.2020 заборгованість становить 33506,77 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот шість гривень, сімдесят сім копійок), яка складається 3:? заборгованості за тілом кредиту - 8700,00 грн.;?заборгованості за відсотками - 15362,55 грн.;?заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.;?заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1455,46 грн.; ?заборгованість за інфляційними витратами - 7988,76грн.; 03.12.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № С01.205.72020 від 11.08.2016, що укладено між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 03.12.2020, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 33506,77 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022 справу передано для розгляду судді Гримайло А.М. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 28.12.2022 сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб відповідача у справі та отримано відповідну довідку. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без участі позивача та його представників, та у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення у справі (а.с.1-3). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 11.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк, Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Кредитний договір № С01.205.72020. Відповідно до п.2 Договору кредиту № С01.205.72020 від 11.08.2016 року, Банк відкриває клієнту поточний рахунок валюті гривня, операції за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. , процентна ставка 42% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком до 11.08.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами(відповідно до Додатку№1 до Договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. Як йдеться в п.п.5.1 Договору кредиту клієнт ознайомлений з умовами договору Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі грн. грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № С01.205.72020 від 11.08.2016 року станом на 03.12.2020 заборгованість становить 33506,77 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот шість гривень, сімдесят сім копійок), яка складається 3:? заборгованості за тілом кредиту - 8700,00 грн.;?заборгованості за відсотками - 15362,55 грн.;?заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.;?заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1455,46 грн.; ?заборгованість за інфляційними витратами - 7988,76грн.; 03.12.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Як йдеться в пункті 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № С01.205.72020 від 11.08.2016, що укладено між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 03.12.2020, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 33506,77 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. У зв`язку із не виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту № С01.205.72020 від 11.08.2016, станом на 03.12.2020 заборгованість становить 33506,77 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот шість гривень, сімдесят сім копійок), яка складається 3:? заборгованості за тілом кредиту - 8700,00 грн.;?заборгованості за відсотками - 15362,55 грн.;?заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.;?заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1455,46 грн.; ?заборгованість за інфляційними витратами - 7988,76грн.; Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № С01.205.72020 від 11.08.2016 в сумі 33506,77 грн. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. До матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат, долучено: довіреність від 20 жовтня 2022 року, якою уповноважено Мартиненка В.В. представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності Серія ЧЦ № 000398. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 2 000,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved