Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося АТ «Юнекс Банк» з посиланням на те, що 25 січня 2022 року АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 23.19.0122.1 на умовах, зазначених в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», які оприлюднені на офіційному сайті банку. Приймання позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті банку та відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати банку свої умови кредитного договору, який є договором приєднання. Вказані правила та всі додатки до них, кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають кредитний договір як єдиний документ. Відповідно до підписаного кредитного договору відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення даного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, що оприлюднені на офіційній інтернет-сторінці банку. Позивач зобов`язання за вказаним договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 90000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. правил, позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення кредиту - не пізніше 25 лютого 2026 року. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.14 правил передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та правилами. Відповідно до п. 4.2.2 правил, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строк не пізніше останнього робочого дня місяця та повернути кредитні кошти у строк визначений кредитним договором та правилами. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує що місячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору та правил. Станом на 1 червня 2022 року має заборгованість у розмірі 100776,95 грн., з яких 87788,73 грн. - заборгованість за кредитом; 12988,22 грн. - заборгованість за процентами. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором та правилами не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, процентами та комісією, що є порушенням умов кредитного договору, правил та діючого законодавства України. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідачем протягом тривалого часу не сплачуються щомісячні платежі на погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитними коштами позивачем прийнято рішення звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 100776,95 грн. та сплачений ними судовий збір. Ухвалою судді від 10 січня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 47-48). Представник позивача в судове засідання не прибув, АТ «Юнекс Банк» про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 51), АТ «Юнекс Банк» у позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без участі представника позивача (а.с. 2-3). Відповідач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 53). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 25 січня 2022 року АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 23.19.0122.1 на умовах, зазначених в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», які оприлюднені на офіційному сайті банку (а.с. 10-12). Підписанням анкети-заяви від 25 січня 2022 року відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній сторінці банку, а також підтвердив, що ознайомився і згоден з публічною пропозицією банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 20-22). Згідно умов кредитного договору (розділ 1), банк на умовах строковості, повернення, платності та відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит у сумі 90000 грн. із терміном (строком) користування до 25 лютого 2026 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Цільове призначення (мета) кредиту - споживчі потреби. Термін користування кредитом обчислюється від моменту перерахування кредитних коштів надання кредиту відповідно до пункту 2.2. цього договору. За користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - 14,99% річних (нараховується починаючи з дня надання кредиту (списання з позичкового рахунку) до повного погашення заборгованості за цим договором); комісію за надання кредиту - одноразово, в розмірі 0.0% (нуль процентів) від суми кредиту; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно 2.4%, від суми кредиту, зазначеної в п 1.1, яка включається до щомісячного платежу, в розмірі 2160 грн. (розділ 1 договору). Відповідно до п. 2.3. договору банк відкриває позичальнику рахунок виключно з метою погашення кредиту шляхом зарахування коштів спрямованих на повернення заборгованості (кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів) за цим договором. Позичальник щомісячно до 25 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього договору (відповідно до графіку платежів), починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, здійснює внесення грошових коштів, що вказано в додатку № 1 до кредитного договору на рахунок, вказаний в п. 2.3 цього договору. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору (а.с. 13) [PERSON] зобов`язався вносити грошові кошти на погашення кредиту частинами в розмірі 4630 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до меморіального ордеру № 3781 від 25 січня 2022 року (а.с. 9) [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 90000 грн. по кредитному договору № 23.19.0122.1 від 25 січня 2022 року. Таким чином, позивач умови договору виконав. Згідно з наданим банком розрахунком (а.с. 4) та випискою з особового рахунку (а. с. 5-8) заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 1 червня 2022 року становить 100776.95 грн., з яких 87788,73 грн. - заборгованість за кредитом; 12988,22 грн. - заборгованість за процентами. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок отримання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. За вказаних обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 23.19.0122.1 від 25 січня 2022 року у розмірі 100776,95 грн., з яких 87788,73 грн. - заборгованість за кредитом; 12988,22 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову. Судовий збір в розмірі 50 відсотків слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved