Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

І. Суть заяви [PERSON] через свого представника - адвоката Білецьку Інну Миколаївну звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог представник заявниці вказує, що з чоловіком [PERSON] [PERSON] проживала однією сім`єю в цивільному шлюбі. З [PERSON] заявниця мала спільний побут та вела спільне господарство. Мешкали вони за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, у березні 2022 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено через відсутність даних про факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який може бути встановлено лише судом. Встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідне заявниці для реалізації свого права на спадщину. ІІ. Процесуальні дії Ухвалою від 28.12.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві та просила такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Павлівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява від секретаря ради Фіть О. про здійснення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відтак, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду цієї справи без участі представника заінтересованої особи Павлівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, враховуючи подану секретарем ради заяву. ІІІ. Застосоване законодавство Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 р. №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. IV. Встановлені обставини та висновки суду Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2015 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 41586395 від 31.07.2015 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00038161446 від 17.01.2023 року, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 0038161499 від 17.01.2023 року [PERSON] у період з 15.06.1985 року по 08.02.2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . З 2001 року [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував (а.с.40-47). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2017 року (а.с.9). Відповідно до довідки Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 123 від 17.12.2018 року за [PERSON] значиться будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , яка проживала із спадкодавцем за однією адресою без реєстрації. Заповіт від імені [PERSON] Павлівською сільською радою Володимирського району Волинської області не посвідчувався (а.с.10). Згідно довідки Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 4 від 12.01.2023 року станом на 07.07.2017 року [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS] . Копією будинкової книги підтверджується, що [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою з 12.08.2015 року. Разом з ним без реєстрації місця проживання проживали: дружина [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON] . За даною адресою також зареєстровані, але не проживають колишній власник будинку та члени його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Заявниця [PERSON] з 03.10.1992 року по 08.09.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 52-54). З 2009 року у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року постійно проживали однією сім`єю як чоловік і жінка у будинку [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] . Разом з ними проживали також діти [PERSON] . У [PERSON] та [PERSON] все було спільним, включаючи бюджет та господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали в с. Трубки разом однією сім`єю. Жили вони добре, сім`я була гарна. На момент знайомства свідка з [PERSON] та [PERSON] у 2011 році, останні вже проживали разом. З ними також проживали сини [PERSON] . Окрім того, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка і дружини, а також ведення ними спільного господарства підтверджується вирізкою із газети «Колос», де розміщено статтю про знайомство, переїзд у с. Трубки, життя та побут сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.63). Про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були пов`язані спільним побутом свідчить також сімейне фото, яке долучено до матеріалів цивільної справи (а.с.64). Із постанови Іваничівської державної нотаріальноі контори від 21.03.2022 року № 84 слідує, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотарільної дії - у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки вона не може документально підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 71103891 від 09.01.2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в Іваничівській державній нотаріальній конторі під № 337/2017 (а.с.22). 13.07.2017 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] . Відповідно до наявної у спадковій справі копії заповіту, посвідченого Переславичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області 18.08.2015 року та зареєстрованого в реєстрі № 13 [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на день смерті і на яке він матиме право по Закону заповів [PERSON] (а.с.31). З урахуванням всіх досліджених доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що заявниця [PERSON] та [PERSON] станом на день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Вони підтримували фактичні сімейно-шлюбні відносини, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. V. Судові витрати Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved