Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач самостійно утримує дитину та намагається забезпечити її матеріально, однак повністю забезпечити її потреби у одязі, продуктах харчування, ліках не може. Відповідач не допомагає та не піклується про дитину, не цікавиться її матеріальними потребами. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо виконання обов`язку відповідача утримувати дитину, а позивач самостійно не може забезпечити матеріальні потреби дитини у забезпеченні одягом, продуктами харчування, ліками, тощо. За таких умов [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 20 грудня 2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, відповідач заяв та клопотань до суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено,\~щозгідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 20 грудня 2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.12.2005р. за актовим записом № 73, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 1948 від 06.12.2022р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку). Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40грн., від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved