Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

\~02.07.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 11 грудня 2020 року відповідач звернувся до позивача із заявою з питань працевлаштування. Заяву було задоволено: відповідачу надано статус безробітного з призначенням відповідної допомоги. У подальшому позивач встановив, що право на отримання допомоги позивач не мав, у зв`язку з чим виникла переплата в сумі 32512,25 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 32512,25 грн.. 05 вересня 2022 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. \~Судом було встановлено, що 11.12.2020 відповідач звернувся до позивача із заявою про надання його статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Після надання такого статусу відповідачу за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року йому було нараховано допомогу по безробіттю у загальній сумі 39 516 грн. 93 коп , з яких фактично виплачено 32512 грн. 25 коп. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 26, ст.50 п.3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у відповідності до протоколу лічильної комісії по підсумках голосування на підставі рішення Олевської міської ради І сесії VIII скликання від 17. 01.2017 року за № 5 Відповідача було обрано на посаду секретаря Олевської міської ради об`єднаної територіальної громади VIII скликання на строк повноважень ради. Відповідач приступив до виконання обов`язків на підставі розпорядження Олевського міського голови від 14.03.2017 р. № 60-К(А). У відповідності до п.1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до рішення Олевської міської ради І сесії VIII скликання №1 від 01.12.2020 року «Про підсумки виборів депутатів міської ради» Відповідач був звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень секретаря Олевської міської ради 01.12.2020 року. Після чого, 11.12.2020 року відповідач і звернувся з заявою до Олевської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості. Проте, в період з 25.11.2020 року по 23.12.2020 року відповідач перебував на лікарняному. Вказаний факт підтверджується даними ПФУ, Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №81 від 21.04.2021 року та копіями листків непрацездатності. У зв`язку із зазначеними обставинами Наказом від 22.04.2021 року №НТ210422 у зв`язку із встановленням факту подання особою недостовірних даних, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, Відповідачу припинено виплати допомоги по безробіттю. Відповідальність за достовірність поданих Центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 43 п. 1 пп.1 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Однак відповідач не був здатним приступити до роботи на час звернення до Центру зайнятості. Натомість він хворів протягом місяця та отримував допомогу по втраті працездатності, у тому числі і у період, коли звернувся до Центру зайнятості та йому почала нараховуватись допомога по безробіттю. При цьому відповідач не повідомив позивача про вищезазначені обставини, які впливали на надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. Тобто на момент звільнення відповідач перебув на лікарняному; період непрацездатності - з 25.11.2020 по 23.12.2020. \~Таким чином, сума безпідставно отриманих відповідачем коштів становить 32512,25 грн. 26.04.2021 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію №859 з з вимогою сплати кошти і попередженням про вирішення питання повернення зазначених коштів в судовому порядку у разі відмови повернути їх добровільно. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 45 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI «Про зайнятість населення»\~реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. \~Згідно з абзацом першим частини 2\~статті 36 Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~(далі - Закон №1533-ІІІ) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. \~За правилами, встановленими абзацом першим пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. \~Абзацом першим частини 3\~статті 36 Закону №1533-ІІІ\~встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. \~За приписами частин 1, 2\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. \~Судом встановлено, що при зверненні до позивача відповідач не повідомив останнього про факти, встановлені в акті від 21.04.2021, чим порушив вимоги\~статті 36 Закону №1533-ІІІ. \~З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. При цьому суд зважає на те, що вичерпний перелік підстав для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставне набуте майно визначено\~статтею 1215 ЦК. \~Відповідно до пункту 1\~статті 1215 ЦК\~не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відтак юридично значущим чинником для застосування положень приведеної норми є насамперед відсутність рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача. \~Між тим, судом було встановлено, що відповідач не повідомив позивача про факти, встановлені в акті від 21.04.2021 року, що свідчить про її недобросовісність, у розумінні\~статті 1215 ЦК. \~У порядку\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідачки також підлягає стягненню судових витрат позивача в сумі 2 270,00 грн.. \~

Outcome: approved