Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 2009 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін спільних дітей не має. З березня 2020 р. між позивачем та відповідачем припинилися шлюбно - сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе та з березня 2022 р. вони проживають окремо та на даний час позивач проживає поза межами України та збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача . Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволені позову, наголошуючи на тому, що збереження шлюбу суперечить інтересам його довірителя, так- як у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, погляди щодо ведення спільного господарства та сім`ї, втрачена повага один до одного, останні довготривалий період часу не підтримують сімейно - шлюбних стосунків та збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, надавши до суду свій відзив на позовну заяву, висловивши думку що позивач та відповідач можуть примиритися та зберегти сім`ю. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, мотивуючи це тим, що їй не зрозумілі дії позивача так -як вважає, що між ними існують шлюбно - сімейні стосунки, повага один до одного та вона має на меті зберегти сім`ю, але при цьому в судовому засіданні зазначила, що з березня 2022 р. позивач спочатку виїхав в західний регіон країни в зв`язку з військовими діями, а потім виїхав за кордон до своєї доньки, що проживає в Іспанії. Даний крок позивача став для неї несподіваним. Також відповідач зазначала, що позивач страждає на захворювання внаслідок яких у нього піднімається тиск, позивачу стає важко дихати. Крім того відповідач в судовому засіданні вказала також той факт, що вона не спілкувалася з позивачем вже понад 2 місяці будь - яким способом ( СМС - повідомлення, дзвінки та ін.), але при цьому має намір на меті з`ясувати стосунки з позивачем та дізнатися про підстави, що стали для подачі позову про розірвання шлюбу, а також має на меті зберегти сім`ю. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного, що 14 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб ( актовий запис 1274). В шлюбі у сторін спільних дітей не має. Як було встановлено в судовому засіданні, що після виїзду позивача за кордон відповідач стала проживати на орендованій квартирі в яку перевезла речі, що знаходилися в квартирі , що належить позивачу на праві власності та за майном позивача доглядають треті особи. Як було встанволено в судовому засіданні, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, на даний час проживають окремо, будь -якого спілкування між позивачем та відповідачем не має, шлюб існує формально, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. А надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком, крім того як було встановлено, що сторони тривалий період часу не ведуть будь - якого спілкування між собою та за тривалий період часу не здійснили будь - яких дій щодо примирення та відновлення шлюбно - сімейних стосунків. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Також статтею 51 Конституції України визначено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень У зв`язку з вище викладеним позов [PERSON] про розірвання шлюбу , слід задовольнити . Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до свимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved