Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, в якому просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом у розмірі 3,46 в умовних кадастрових гектарах із земель реформованого КСП «Козіївське» на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, що належало її матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892293, померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Козіївське». За життя мати позивача набула право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Козіївське», про що свідчить виготовлення на її ім`я, як члену КСП «Козіївське», сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 892293. Однак, у зв`язку з бюрократичною тяганиною, пов`язаною з виготовленням сертифікатів та похилим віком матері позивача, отримати своєчасно у встановленому порядку сертифікат їй не вдалося (здійснити запис у книзі реєстрації сертифікатів, щодо отримання останньою сертифіката), оскільки вона померла. Після смерті матері позивач є спадкоємицею першої черги за законом, та такою, що спадщину прийняла фактично, так як на час смерті своєї матері проживала та була разом з нею зареєстрована за однією адресою. Позивач зазначає, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вона зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючої обов`язки Краснокутської ДНК, їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай), а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду. Про те, що її мати мала право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Козіївське», позивач дізналася з довідки Відділу №4 Управління в Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за №289/429-21від 23.09.2021, відтак, просить суд поновити їй строк на звернення із позовною заявою до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася судом, в матеріалах справи міститься заява від 18.07.2022 року, у якій просить суд розглянути справу за її відсутність, через незадовільний стан здоров`я. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся судом, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с.10/. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії РН № 892293, про що свідчить його копія /а.с. 15/. Слід зазначити, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам (кооперативам, акціонерним товариствам) на праві колективної власності, а також порядок їх обміну регулюється Законом України від 05.06.2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899). Як вбачається зі ст.1 Закону №899 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 3 Закону №899 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ст. 9 Закону № 899 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. Як вбачається з відповіді начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 9-20-14,2-3340/0/19-22 від 29.11.2022 року, на ім`я гр. [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське» серії РН № 892293, але в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Козіївське» сертифікат не зареєстровано та громадянкою не отриманий. Додатково повідомляють, що сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське» серії РН № 892293 був виданий гр. [PERSON] (за дорученням) на запит Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.09.2021 № 680/02-14 для оформлення спадкових справ спадкоємцем [PERSON] /а.с.72/. У якості додатку Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області до відповіді додано копію сертифікату на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське», серії РН № 892293 /а.с.73/. Крім того, з відповіді начальника відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 42/336-23 від 07.02.2023 року вбачається, що гр. [PERSON] включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності КСП «Козіївське» серії ХР-18-00-000230 зареєстрованого за № 5 від 29 жовтня 1997 року, згідно з Книгою записів державних актів на право колективної власності на землю. На ім`я гр. [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське» серії РН № 892293, але в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Козіївське» сертифікат не зареєстровано та громадянкою не отриманий. Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Козіївське» серії РН № 892293 був виданий гр. [PERSON] (за дорученням) на запит Краснокутської держаної нотаріальної контори Харківської області від 16.09.2021 № 680/02-14 для оформлення спадкових справ спадкоємцем [PERSON] /а.с.92/. З огляду на викладене, судом встановлено, що померла [PERSON] є такою, що набула за життя право на земельну частку (пай). На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими цей кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР в редакції 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Згідно зі статтями 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт того що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] виданого 18.03.1960 року Краснокутським р/ЗАГС Краснокутського району Харківської області, де в графі мати зазначено російською мовою « [PERSON] » /а.с.11/. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24 грудня 1983 року Мурафським с/ЗАГС Краснокутського району Харківської області, [PERSON] 24.12.1983 року уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.12/. Відповідно до довідки виданої виконкомом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 07-12/107Д від 31.03.2021 року, гр. [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] зареєстрована з дочкою [PERSON] /а.с.13/ Як вбачається з копії спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , її донька [PERSON] , через свого представника за довіреністю, [PERSON] , звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутня реєстрація сертифікату на право на земельну частку (пай) /а.с. 9,44/. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67802946 від 15.12.2021 року /а.с.43/. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд доходить висновку про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою та наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірну земельну частку (пай), відтак, позов, у межах заявлених вимог, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved