Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 729 802,96 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.07.2019 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № К3V7GA0000000001, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 858,44 грн. на термін до 09.07.2024 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. У зв`язку з порушенням строків повернення кредиту, у відповідача [PERSON] станом на 09.09.2022 наявна заборгованість у розмірі 729 802,96 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 544 086,28 грн., заборгованості по відсоткам - 185 716,68 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачам було направлено вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань, яка була залишена без задоволення. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 28.10.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не прибув, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідачі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи у суді за адресою реєстрації місця проживання, однак конверти повернулися до суду без вручення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів з постановлення заочного рішення. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суддя встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом установлено, що 09.07.2019 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано договір про іпотечний кредит № К3V7GA0000000001, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 665 900,00 грн. у формі строкового кредиту на ціль - споживчий кредит під заставу нерухомості та 10 858,44 грн. у формі відновлювальної кредитної лінії на ціль - сплата страхових платежів зі сплатою відсотків відповідно до умов договору строком до 09.07.2024 під застаму нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17 - 20). Відповідно до п. 2.2. цього договору, кредит надається шляхом зарахування кредитором коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у кредитора. Відповідно до п. 2.3 договору, позичальник зобов`язується до 9 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору місяця, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, ануїтентними платежами в розмірі, зазначеному відповідно до Графіку погашення кредиту. Також 09.07.2019 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідрано в повному обсязі за своєчасне виконання боржником [PERSON] усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит № К3V7GA0000000001 від 09.07.2019 (а. с. 21 - 22). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Посилаючись на те, що відповідачі неналежно виконують взяті на себе зобов`язання, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з них солідарно заборгованість в сумі 729 802,96 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 544 086,28 грн., заборгованості по відсоткам - 185 716,68 грн. За змістом частини 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. При цьому, згідно з частиною 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивачем самостійно обрано підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги та докази, якими позивач ці вимоги обґрунтовує. Так, на обґрунтування своїх вимог про боргу позивачем до позовної заяви не було долучено належних та допустимих доказів про надання кредиту [PERSON] , не додано Графіка платежів, який являється додатком до договору про іпотечний кредит, а також первинних документів, які б підтверджували наявність заборгованості - виписки по рахунку. Таким чином, суд дійшов висновку що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню як необґрунтовані та недоведені. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed