Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь субсидію за період вересня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 8 983,13 грн., субсидію за період лютого 2019 року по вересень 2019 року у розмірі 6 220,39 грн., та стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат субсидію за період жовтень 2019 року по жовтень 2020 року у розмірі 15 755,00 грн., та понесені судові витрати в сумі 2 481,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 грудня 2016 року до Управління звернулась [PERSON] , із заявою про призначення житлової субсидії. Рішеннями від 11.01.2017 року, 14.01.2020 року та 20.01.2020 року уповноваженому власнику відповідачу призначено житлову субсидію. В січні 2020 року набрав чинності Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». В результаті моніторингу соціальних витрат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням виявлено, що відповідно до Інформації наданої Міністерством фінансів України в результаті верифікації та моніторингу державних виплат вбачається. що чоловіком відповідача [PERSON] придбано транспортний засіб, який ввезено із-за кордону марка «FORTE», модель «FT110-2», д/н [NUMBER] , код WIN [NUMBER] , рік випуску 2018. Відповідач, отримавши у власність вказане майно, не надала відповідну інформацію Управлінню та не надала підтверджуючих документів того, що вартість набутого майна менше ніж 50000,00 грн.. Таким чином, виникла переплата житлової субсидії, яку позивач просить стягнути з відповідача. 09 грудня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Позивач копію даної ухвали отримав 27 грудня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставлення електронного листа. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Третьою особою копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 03 січня 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1995 року №848, визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій. Згідно п. 3 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія. Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Згідно п. 9 Положення, Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2016 року до Управління звернулась [PERSON] , із заявою про призначення житлової субсидії - комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, в розділі V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» інформація відсутня. Відповідно до п. 24 Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Рішеннями від 11.01.2017 року, 14.01.2020 року та 20.01.2020 року уповноваженому власнику відповідачу призначено житлову субсидію. В результаті моніторингу соціальних витрат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням виявлено, що відповідно до Інформації наданої Міністерством фінансів України в результаті верифікації та моніторингу державних виплат вбачається. що чоловіком відповідача [PERSON] придбано транспортний засіб, який ввезено із-за кордону марка «FORTE», модель «FT110-2», д/н [NUMBER] , код WIN [NUMBER] , рік випуску 2018. Відповідно до п. 14 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо, зокрема, будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. 02 лютого 2021 року та 26 жовтня 2021 року управління зверталось до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у вигляді наданої житлової субсидії у розмірі 30 958,52 грн., однак вказані вимоги залишились без належного реагування зі сторони відповідача. Відповідно до п. 49 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачених надміру є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки обставини встановлені ст. 1215 ЦК України, якою передбачено повернення безпідставно отриманої допомоги за відсутності недобросовісності з боку набувача, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved