Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Славутського міського нотаріального округу Шкапій Віра Ярославівна, Славутська міська рада, про скасування державної реєстрації права власності на частину житлового будинку, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку. 16.02.2023 року у цивільній справі № 682/2178/22 ухвалено рішення, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, проте не вирішено питання про судові витрати, понесені відповідачами в частині витрат на правничу допомогу. Під час виступу в судових дебатах, представник відповідачів просив стягнути на користь відповідачів витрати на правничу допомогу. До відзиву на позов, представник відповідачів - адвокат Мазуркевич О.С. долучив договір про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, укладений з [PERSON] , а під час судового розгляду ним долучено договір про надання правової допомоги від 08.12.2022 року, укладений між ним Мазуркевич О.С. та [PERSON] . За вказаними договорами адвокат Мазуркевич О.С. надавав правничу допомогу відповідачам [PERSON] та [PERSON] у справі № 682/2178/22. З розрахунку вартості надання правової допомоги від 30.01.2023 року слідує, що загальна вартість надання послуг адвокатом Мазуркевич О.С. становить 10 500 грн., з них підготовка відзиву - 4000 грн., підготовка виступу в дебатах - 2 000 грн., представництво інтересів в судовому засіданні - 4500 грн. З акту про прийняття -передачу наданих послуг від 30.01.2023 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 30.01.2023 року вбачається, що [PERSON] підписала акт прийняття - передачу наданих послуг адвокатом Мазуркевич О.М. та оплатила надані послуги. Позивач [PERSON] не заперечував проти розміру витрат на правничу допомогу, був ознайомлений із вказаним розрахунком вартості витрат на правову допомогу, який долучався під час судового розгляду, а отже фактично погодився з ними. Позивач, відповідачі та їх представник у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в частині вирішення питання судових витрат про надання правничої допомоги відповідачам у їх відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, шо разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, представник відповідачів просить стягнути з позивача понесені відповідачами витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10 500 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідачів долучав до матеріалів справи договори про надання правничої допомоги [PERSON] , [PERSON] від 08.12.2022, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.01.2023 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 30.01.2023 року. У рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів відповідачів у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, пропорційності задоволених позовних вимог, понесення витрат на правову допомогу лише [PERSON] суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] у сумі 2 500 грн.

Outcome: approved