Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що він з 01.03.2002 перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2019 шлюб між ними розірвано. На підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2021 з нього стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, однак з липня 2022 року донька проживає разом з ним за адресою його мешкання та перебуває на його утриманні. Для виховання та розвитку дитини створені всі належні умов, тому враховуючи відсутність підстав для стягнення з нього аліментів, просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 06.09.2022 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала суду заяву згідно з якою просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №714 (а.с. 9) [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої записаний позивач у справі, а відповідач матір`ю. На підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2021 (а.с. 8) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з акту, затвердженого головою вуличного комітету №35 Довгинцівської райради від 13.08.2022 (а.с. 11) у будинку за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] разом із неповнолітньою донькою [PERSON] , 2006 року народження, з липня 2022 року постійно по теперішній час. Мати дитини [PERSON] у вказаному будинку не проживає, дитина повністю знаходиться на утриманні батька. Згідно\~ст. 180 СК\~Ук5раїни, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини першої статті 179\~Сімейного кодексу\~України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. При розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зі змісту статей 179-181\~Сімейного кодексу\~України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає їх на дитину. Відповідно до частини четвертої\~статті 223 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільненні від них. Частиною 1 статті 273\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З аналізу зазначених статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначив, що оскільки дитина проживає разом з ним, то він не повинен сплачувати аліменти та його повинно бути звільнено від їх щомісячної сплати. Згідно з ч. 1-3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позиваче м письмові докази на підтвердження заявлених позовних вимог та, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved