Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрована у вказаній квартирі, проте з 2015 року у ній не проживає, не бере жодної участі в її утриманні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинити. Реєстрація відповідача в квартирі, наймачем якої є позивач, створює перешкоди в її утриманні, оскільки в країні тяжка економічна ситуація, високі ціни на комунальні послуги, сплата послуг за повнолітнього працездатного відповідача, який по факту не проживає за місцем реєстрації, є додатковими , необгрунтованими витратами сімейного бюджету. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова та Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2022 року справу передано до провадження судді Материнко М.О. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2022 року справу прийнято до провадження та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. В судові засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України про виклик до суду, не з`явилася, правом на подачу відзиву не скористалася, заяв чи клопотань не недсилала, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Судом встановлено, що позивач на даний час являється основним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 15 ). Дана квартира являється неприватизованою і була надана за ордером матері позивача, яка пропала безвісті та у 2017 році була визнана померлою ( а.с. 14 ). У вказаній квартирі, окрім позивача зареєстровані 5 осіб, в тому числі і відповідач по справі ( а.с. 16 ). Відповідач з 2015 року у вищевказаній квартирі не проживає, речей її немає, вона не бере жодної участі у її утриманні. Вказаний факт зафіксовано в акті про не проживання особи за місцем реєстрації. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил, норм процесуального закону щодо оцінки доказів. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки , провадиться в судовому порядку. Враховуючи вище викладене суд вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, а її реєстрація в квартирі порушує право позивача на вільне користування нею, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved