Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підприємство здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньо-будинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт. Підприємству був переданий в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] 26.09.2012 між ним та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого відповідач зобов`язався сплачувати отримані послуги. Житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку надавались безперебійно. Відповідач не сплачував спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.04.2019 по 01.07.2022 утворилась заборгованість в розмірі 26511,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Також відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми за період з 01.04.2019 по 01.02.2022 у розмірі 1181,14 грн. та індекс інфляції за період з 01.04.2019 по 01.02.2022 у розмірі 2970,26 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.07.2022 у загальному розмірі 30662,80 грн., що складається з основного боргу у розмірі 26511,40 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1181,14 грн., індексу інфляції у розмірі 2970,26 грн., та судові витрати у сумі 2481 грн. Представник відповідача адвокат Котов С.В. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що позов є необґрунтованим, оскільки позивач звернувся до суду з позовом у липні 2022 року з пропуском строку, встановленого ст. 257 ЦК України, ним заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2019 року по липень 2022 року. За інформацією відповідача обслуговування спірного будинку здійснює житлово-експлуатаційна організація Голосіївського району, у зв`язку з чим відсутні докази існування об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за спірною адресою. Відповідач не укладав з позивачем договорів, а тому не мав з позивачем жодних цивільно-правових відносин. Доданий до позову договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.01.2020 був укладений між позивачем як управителем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] зі строком дії 1 рік, а відомості щодо продовження строку його дії відсутні. Розрахунок заборгованості складено позивачем щодо житлово-комунальних послуг, а предметом спірного договору є надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а не надання комунальних послуг. До розрахунку заборгованості позивачем включено послуги з вивезення твердих побутових відходів на проживаючих 25 осіб, нарахування яких не перебачено предметом спірного договору та у квартирі відповідача не зареєстровано жодних осіб. Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, яка судом не приймається через порушення строку її подання, визначеного в ухвалі про відкриття провадження у справі, а клопотання представника позивача про поновлення вказаного строку не містить належних поважних причин для його поновлення. Представник відповідача адвокат Котов С.В. надав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та заперечував щодо поновлення строку позивачу на подання відповіді на відзив. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила доводи, викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Котов С.В. заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні та застосувати наслідки спливу строку позовної давності. 03.08.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15.11.2022 судом постановлено ухвалу про відмову у переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та відмову у залученні третіх осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. На підставі рішення правління Акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 07.12.2007 №149/0/5/-07 та АВІЗО від 26.03.2009 передано ТОВ «Новобудова» на баланс, обслуговування та експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 24.09.2008 та копією реєстраційного напису від 07.10.2008. 26.09.2012 між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з яким предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором, що підтверджується копією договору від 26.09.2012 №10/107. Оригінал договору від 26.09.2012 був оглянутий в судовому засіданні. Відповідно до розрахунку станом на 01.07.2022 заборгованість [PERSON] за період з 01.04.2019 по 01.07.2022 за послуги з утримання будинку та вивезення побутових відходів складає 26511,40 грн., за період з 01.04.2019 по 01.02.2022 нараховані 3% річних в розмірі 1181,14 грн., інфляційні втрати в розмірі 2970,26 грн. За цей період відповідач [PERSON] надані послуги оплачував не в повному обсязі. За заявою [PERSON] від 12.07.2021 ТОВ «Новобудова» здійснила перерахунок за послуги з вивезення твердих побутових відходів та за період з лютого по червень 2021 року. За інший період нарахування відповідачу за вивезення твердих побутових відходів здійснювались за встановленим тарифом з розрахунку на 25 осіб. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади м. Києва від 08.11.20022 №86037448 за адресою: [ADDRESS] , з 01.02.2019 зареєстрована 1 особа, а з 12.08.2021 ще 2 особи. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Судом встановлено, що споживачем послуг з утримання будинку та вивезення побутових відходів по квартирі за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Свої зобов`язання відповідач [PERSON] , як споживач житлово-комунальних послуг, відповідно до укладеного ним договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Отже, відповідач як споживач вказаних послуг має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власник квартири у багатоквартирному будинку повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачем [PERSON] не було надано доказів не надання послуг відповідачем або надання ним послуг неналежної якості. Також суд вважає неспроможними доводи представника відповідача щодо того, що [PERSON] не укладав договору від 26.09.2012 №10/107 з позивачем, оскільки огляд оригіналу цього договору зазначені доводи спростував. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог суд відзначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина 1 ст. 256 ЦК України). Відповідно до частини 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу частин 1, 5 ст. 261, частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено на всій території України карантин з 12.03.2020 року. Зазначене дає підстави для висновку, що строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. 26.07.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому заявлено до стягнення заборгованість за період з квітня 2019 року по липень 2002 року, включно, тобто позовну заяву було подано до суду під час дії норм карантинних заходів. Зазначене свідчить про те, що позивач звернувся до суду з позовом в межах строків позовної давності з урахуванням продовження строку їх дії на період карантину, який досі триває, строки позовної давності ТОВ «Новобудова» не пропустило, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані позивачем послуги за період з квітня 2019 року по липень 2002 року. Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача суд враховує кількість осіб, яка була зареєстрована в спірній квартирі і вважає, що нарахування відповідачу заборгованості за вивезення твердих побутових відходів за встановленим тарифом з розрахунку на 25 фактично проживаючих осіб є безпідставним, оскільки в період, за який була нарахована і стягується заборгованість в квартирі було зареєстрована 1 особа. Крім того, за період з лютого 2021 року по червень 2021 року позивач не нараховував плату за вивезення твердих побутових відходів. Таким чином, за період з квітня 2019 року по січень 2021 року щомісячний розмір нарахувань за вивезення твердих побутових відходів мав здійснюватися в розмірі 20,84 грн. В іншій частині нарахування зроблені позивачем правильно відповідно до затверджених тарифів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з 01.04.2019 по 01.07.2022 у розмірі 12408,27 грн., а також нараховані на цю суму заборгованості за період з квітня 2019 по січень 2022 3% річних та інфляційні втрати, які за розрахунком суду становлять 1057,57 грн. та 2342,36 грн, відповідно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (51,55%) в сумі 1278,96 грн. у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial