Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни, треті особи [PERSON] та [PERSON] , про поновлення запису, та скасування рішень, визнання іпотекодавцем, в обґрунтування якого зазначив, що 11 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 808810/ФЛ (банк надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 198 018 доларів США в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення кредиту 10 квітня 2032 року, а відповідач зобов`язався здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів у строки, передбачені умовами договору). В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки 808810/ФЛ-З від 11 квітня 2008 року. Відповідно до даного договору предметом іпотеки є домоволодіння розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги, у тому числі, до [PERSON] за кредитним договором № К/д №808810 / ФЛ від 11.04.2008 року, та усіма забезпечувальними договорами. Таким чином до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № К/д №808810/ФЛ от 11.04.2008 року та усіма забезпечувальними договорами. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року по справі № 199/1831/13-ц було задоволено позов та визнано іпотечний договір № 808810/ФЛ-З від 11 квітня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1611, - недійсним та скасовано заборону на відчуження домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за №1612 та в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2021 року за апеляційною скаргою Позивача по даній справі дане рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Однак рішення суду першої інстанції по справі № 199/1831/13-ц було виконано. Так, 25.06.2013 року за індексним номером рішенням № 3407429, дата та час державної реєстрації 25.06.2013 року державним реєстратором Логвіновою Л.І. було внесено дані до відповідних реєстрів про припинення іпотеки та припинення номеру запису про іпотеку № 1412641. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за рішенням № 3409413 від 25.06.2013 було припинено обтяження за номером № 1413412. За цей час неодноразово дане домоволодіння було продано після зняття заборон, а саме: на підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 255, посвідчений 26.06.2013 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Колодій P.O. власником домоволодіння став [PERSON] ; На підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 867, ВТІ693773, посвідчений 29.06.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. власником домоволодіння став [PERSON] . На думку позивача продаж майна відбувався вже на стадії розгляду справи і між зміною власників встановлено період у кілька днів, то можна припустити, що зміна власників відбувалася для ускладнення можливостей кредитора по звернепю стягнення заборгованості на предмет іпотеки. Позивач вважає, що відбулось порушення прав Позивача, як Іпотекодержателя, в частині не визнання права на задоволення вимог за рахунок нерухомого майна - предмету іпотеки, у зв`язку з чим просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» право вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008. який зареєстрований в реєстрі за №1611 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., а саме стосовно домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Визнати [PERSON] іпотекодавцем за договорох іпотеки №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008, який зареєстрований в реєстрі за №1611 приватних нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., а саме стосовне домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Скасувати рішення індексний номер 3409413, дата та час державної реєстрації 25.06.2013 10:52:48, державного реєстратора Логвінової Людмили Іванівни, Дніпропетровське міське управління юстиції про припинення обтяження, номер запису про обтяження: 1413412 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7006044 стосовно домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368 та скасувати запис про припинення обтяження 1413412 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7006044, стосовно домоволодіння,яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368; Поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7006044, що було зареєстровано Приватним нотаріусом Римською А.В.; підстава обтяження договір іпотеки, 808810/ФЛ-З, 11.04.2008, видавник: Римська А.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, об`єкт обтяження домоволодіння, в цілому, адреса: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368; Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 1413412, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження договір іпотеки, 808810/ФЛ-З,11.04.2008, видавник: Римська А.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, об`єкт обтяження домоволодіння, в цілому, адреса: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368; Скасувати рішення індексний номер 3407429, дата та час державної реєстрації 25.06.2013 10:18:48, державного реєстратора Логвінової Людмили Іванівни, Дніпропетровське міське управління юстиції про припинення обтяження, номер запису про обтяження: 1412641 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження 7006480 стосовно домоволодіння,яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368 та скасувати запис про припинення обтяження 1412641 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження 7006480, стосовно домоволодіння,яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368; Поновити в Державному реєстрі іпотек запис про обтяження, тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 7006480, що було зареєстровано Приватним нотаріусом Римською А.В.; підстава обтяження договір іпотеки, 808810/ФЛ-З, 11.04.2008, видавник: Римська А.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, об`єкт обтяження домоволодіння, в цілому, адреса: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368; Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 1412641, вид обтяження: іпотека, підстава обтяження договір іпотеки, серія та номер 808810/ФЛ-З, 11.04.2008, видавник: Римська А.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, об`єкт обтяження домоволодіння, літ. А-2-житловий будинок, житловою площею 155,5 кв.м., загальною площею 228,0 кв.м., № 1-3-споруди, адреса: [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН: 22526368, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 17 жовтня 2022 року від відповідача Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що нею не було порушено законодавства під час реєстрації права власності, оскільки на час укладання договорів рішення суду по справі № 199/1831/13-ц від 21 березня 2013 року було чинним, а отже не існувало будь яких підстав які б перешкоджали реєстрації майна за новими власниками. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року провадження по цивільній справі № 199/4090/22 за позовом ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до [PERSON] , [PERSON] та Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни, треті особи [PERSON] та [PERSON] , про поновлення запису, та скасування рішень, визнання іпотекодавцем в чатині вимог до [PERSON] , закрито у зв`язку із смертю останнього. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність на задоволення позовних вимог наполягав. Відповідач, державний реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінова Людмила Іванівна, в судове засідання не з`явилась, у наданому відзиві просила суд провести розгляд справи у її відсутність проти позовних вимог заперечувала. Інші учасники\~процесу в\~судове засідання\~не з`явились\~про причнини\~не явки\~суду не\~повідомили,\~про день\~та час\~розгляду справи\~були повідомленні\~належним чином,\~будь яких\~заяву чи\~клопотань до\~суду не\~надходило. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 808810/ФЛ (банк надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 198 018 доларів США в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення кредиту 10 квітня 2032 року, а відповідач зобов`язався здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів у строки, передбачені умовами договору). В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки 808810/ФЛ-З від 11 квітня 2008 року. Відповідно до даного договору предметом іпотеки є домоволодіння розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги, у тому числі, до [PERSON] за кредитним договором № К/д №808810/ФЛ від 11.04.2008 року, та усіма забезпечувальними договорами. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Згідно ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № К/д №808810/ФЛ от 11.04.2008 року та усіма забезпечувальними договорами. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року по справі № 199/1831/13-ц було задоволено позов та визнано іпотечний договір № 808810/ФЛ-З від 11 квітня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1611, - недійсним та скасовано заборону на відчуження домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за №1612 та в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.04.2021 року за апеляційною скаргою Позивача по даній справі дане рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Рішення суду першої інстанції по справі № 199/1831/13-ц було виконано, а саме 25.06.2013 року за індексним номером рішенням № 3407429, дата та час державної реєстрації 25.06.2013 року державним реєстратором Логвіновою Л.І. було внесено дані до відповідних реєстрів про припинення іпотеки та припинення номеру запису про іпотеку № 1412641. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за рішенням № 3409413 від 25.06.2013 було припинено обтяження за номером № 1413412. Дмоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було продано після зняття заборон, а саме: на підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 255, посвідчений 26.06.2013 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Колодій P.O. власником домоволодіння став [PERSON] ; На підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 867, ВТІ693773, посвідчений 29.06.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. власником домоволодіння став [PERSON] . Суд не\~погоджеється з\~посиланнями позивача\~на необхідності\~скасування рішень\~державного реєстратора\~Логвінової Людмили\~Іванівни Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції про\~припинення обтяження\~за №3409413,\~№3407429\~від 25.06.2013\~року,\~оскільки в редакції Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за №1952-1V (далі Закон), яка діяла на момент прийняття рішень, що оспорюються, було регламентовано: -державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповіднії,х відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що закріплено статтею 2 Закону; -відповідно до положень статті 6 Закону, до системи органів державної реєстрації прав входять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі органи державної реєстрації прав); -повноваження органу державної реєстрації прав визначені статтею 8 Закону, до яких, в тому числі, належить проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень . -державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, що регулює частина 2 статті 9 Закону; -державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Закону. Відтак, до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції надійшли заяви за №1720766 та за № 1719656 від 25.06.2013 року для проведення державної реєстрації припинення обтяження - заборони на нерухоме майно та для проведення припинення державної реєстрації іншого речового права - іпотеки відповідно. Разом із вищезазначеними заявами до розгляду державного реєстратора заявником було надано, зокрема, рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 21.03.2013 року по справі 199/1832/13-ц та ухвала Амур- Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 13.05.2013 по справі 199/1832/13 з відмітками про набрання ними законної сили. На виконання вищезазначених повноважень, державним реєстратором Логвіновою Л.І. Дніпропетровського міського управління юстиції було розглянуто заяви за №1720766 та за№ 1719656 від 25.06.2013 та документи подані разом із ними. Зі змісту вищезазначених документів, а саме рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 21.03.2013 року по справі 199/1832/13-ц вбачається: «Визнанні іпотечний договір № 8088І0/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. та зареєстрований в реєстрі за№ 1611, - недійсним, та скасувати заборону на відчуження домоволодіння [ADDRESS] накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. та зареєстровану в реєстрі за №1612 та в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна». Станом на 25 червня 2013 року вищезазначені рішення суду оскаржені (скасовані) не були, та набрали законної сили. Таким чином, на час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №3409413 та №3407429 від 25.06.2013 року підстави для невиконання судових рішень у державного реєстратора були відсутні. Таким чином рішення №3409413 про припинення заборони на нерухоме майно та рішення №3407429 про припинення іпотеки були прийняті державним реєстратором в межах свои повноважень та на підставі рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 21.03.2013 року по справі 199/1832/13-ц та ухвали Амур- Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 13.05.2013 по справі 199/1832/13. Також суд зауважує, що ПАТ «КБ «НАДРА» залучався до справи №199/1831/13-й, (2-199/1556/13), яку розглядав Амур-Нижньодніпровський суд 21.03.2013 року, про визнання недійним іпотечного договору №808810/ФЛ-З від 11 квітня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] як відповідач. Зі змісту рішення суду від 21.03.2013 вбачається, що представник відповідача ПАТ Комерційний Банк «Надра» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відтак, представники ПАТ «КБ «НАДРА» знали що слухається така справа, але участі в ній не приймали. Знали, що рішенням Амур-Нижньо дніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 21.03.2013 року по справі 199/1832/13-ц договір іпотеки скасовано, натомість уклали договорів про відступлення прав вимоги №GL3N017513, в тому числі по іпотечному договору №808810/ФЛ від 11.04.2008 року, який на той момент був скасований вищезазначеним рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Приписами частини 3 статті 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значеннядля справи і на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 317 та частини першої статті 319 ЦК України власнику належить, зокрема право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У статті 330 ЦК України закріплено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі йогоЛї виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Відповідач [PERSON] набула права власності на дмоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу реєстровий № 867, ВТІ693773, посвідчений 29.06.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. На час укладаня зазначеного правочину дмоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не було обтяжено іпотекою, також позивачем не було надано будь яких доказів обізнаності [PERSON] , щодо можливого спору щодо іпотечного договору, а отже суд вважає, що відповідачка [PERSON] є добросовісним набувачем та визання її іпотекодавцем за договором іпотеки №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008, який зареєстрований в реєстрі за №1611 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., а саме стосовно домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] є покладенням надмірного тягаря відповідальності. Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавчо може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети. Отже, будь-який правочин є вольовою дією, а тому перед тим, як здійснювати оцінку на предмет дійсності чи недійсності, необхідно встановити наявність та вираження волі особи (осіб), які його вчинили. Те, яким чином та у який спосіб здійснюється (оформлюється) вияв учасників правочину на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, передбачено статтею 205 ЦК України. Так, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Тобто слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Тобто як у частині першій статті 215 ЦК України, так і в статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у вигляді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна із сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , яка на теперішній час є власницею домоволодіння [ADDRESS] не підписувала буд яких договорів з ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» або ВАТ КБ «Надра» з приводу домоволодіння, набула права власності на законних підставах та є добросовісним набувачем, таким чином суд приходить до висновку, що визнання [PERSON] іпотекодавцем за договором іпотеки №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008, який зареєстрований в реєстрі за №1611 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., а саме стосовно домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці та знаходиться за адресою: [ADDRESS] із внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призведе до покладення на відповідача надмірного тягара відповідальності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Враховуючи вище викладане суд вважає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» до [PERSON] та Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни, треті особи [PERSON] та [PERSON] , про поновлення запису, та скасування рішень, визнання іпотекодавцем, таким що не підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову судові витрати позивача покладаються на останього. Доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed