Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ємчук Л.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 21.09.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено запис за №592. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами 21.09.2002 зареєстровано шлюб, в якому в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейні цінності та обов`язки. За час спільного життя відповідач не поважав позивача як дружину, не рахувався з її думками, що призвело до втрати почуття поваги та довіри між ними. З грудня 2020 року сторони спільно не проживають та не пов`язані спільним побутом. Вважає, що шлюб між ними існує формально, їх сім`я розпалась остаточно і відновити її неможливо, їх спільне життя та збереження сім`ї стало неможливим, тому просить не давати строку для примирення. Зазначає, що строк для примирення тільки відкладе вирішення питання про розірвання шлюбу в часі та обмежуватиме особисту свободу позивача, порушуватиме її особисті інтереси, оскільки має намір створити нову сім`ю та зареєструвати шлюб. Крім того, вказує, що спір щодо місця проживання дітей відсутній. Після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками, діти проживають спільно з позивачем. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 19). Позивач в судове засідання 03.02.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином. При цьому, 13.12.2023 до суду поступило письмове клопотання від представника позивача адвоката Ємчук Л.В., яка діє на підставі ордеру серія АО №1073173 від 04.11.2022, в якому просить провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Крім того, зазначає, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, щодо постановлення заочного рішення позивач не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 03.02.2023 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у позовній заяві та розміщення оголошення про його виклик на веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] і гр. [PERSON] , [INFO] одружились 21.09.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №592. Прізвища після одруження: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 21 вересня 2002р. (а.с. 14). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.07.2006 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , а копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 лютого 2009 р. підтверджується, що [INFO] народився [PERSON] , їх батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8, 9). Згідно копій довідок про реєстрацію місця проживання особи виданих 21.12.2022, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей, а також те, що вони з грудня 2020 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше спільне життя неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати строку для примирення, має намір створити нову сім`ю та зареєструвати шлюб. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved