Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування запису. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до ордеру № 168985 сім`ї з чотирьох людей надано право на зайняття квартири [ADDRESS] . Він входить до складу сім`ї та з 1989 року зареєстрований у цій квартирі. На підставі розпорядження відділу приватизації державного житла Залізничного району м. Києва № 23832 від 24 грудня 1999 року зазначена квартира була приватизована, в тому числі й ним. На підставі цього розпорядження Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва видано свідоцтво про право власності на житло від 24 грудня 1999 року, відповідно до якого власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Право власності на квартиру зареєстровано в КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 18 січня 2000 року та записано в реєстровій книзі за № 2367. 11 грудня 2019 року йому стало відомо, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 2007 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано лише за [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки від 11 грудня 2019 року право власності [PERSON] на цю квартиру зареєстровано в КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 11 липня 2007 року та записано в реєстровій книзі за № 2367. Він право власності на свою частку квартири не відчужував та не відмовлявся від належного йому майна. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2006 року у справі № 2-3474/06 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 22 лютого 2007 року його було знято з реєстраційного обліку з зазначеної квартири. Проте, особисто заяву про зняття з реєстраційного обліку він не подавав. Зазначає, що його батько [PERSON] попросив надати йому паспорт з метою оформлення певних документів з обслуговуючими компаніями. Після повернення паспорту він дізнався про зняття з реєстраційного обліку. [INFO] [PERSON] помер. Його брат звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати недійсним та скасувати розпорядження Відділу приватизації державного житла Управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 39032 від 04 квітня 2007 року; - визнати недійсним свідоцтво Відділу приватизації державного житла Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 04 квітня 2007 року про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; - скасувати запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , проведену КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 11 липня 2007 року та записану в реєстровій книзі за № 2367. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 травня 2021 року Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації залучено до участі в справі в якості співвідповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 травня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 травня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі. У червні 2021 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 93-101). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити й повному обсязі. Представник Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в частині вимог до адміністрації. Зазначила, що 10 серпня 2020 року розпорядженням адміністрації затверджено Положення «Про управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації». Зазначеним Положенням передбачено, що управління має статус юридичної особи публічного права, самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку, власні бланки. Управління здійснює оформлення та видачу свідоцтв та дублікатів про право власності на житло та вносить відповідні зміни до них. 04 липня 2018 року наказом управління затверджено Положення про відділ приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно з Положенням відділ має статус органу приватизації та повноваження на видання розпоряджень про передачу житла в приватну власність, оформлення свідоцтв про право власності на житло. Представник Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, підтримала викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 124-127). Зазначила, що згідно з архівними даними відділу приватизації квартира [ADDRESS] була приватизована у 1999 році згідно розпорядження відділу приватизації державного житла Залізничного рану м. Києві від 24 грудня 1999 року № 23832 на двох осіб: [PERSON] ат [PERSON] . Оригінал свідоцтва про право власності на житло учасниками приватизації отримано не було, а тому воно зберігається в архіві відділу приватизації. На момент приватизації квартири разом з заявою було надано всі передбачені чинним на момент здійснення приватизації документи. Таким чином, розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності було видано з дотриманням вимог законодавства. У 2007 році до органі приватизації звернувся [PERSON] з заявою про передачу у приватну власність квартиру [ADDRESS] , додавши до заяви документи, передбачені законодавством. Квартира була передана у приватну власність заявника на підставі розпорядження органу приватизації Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 04 квітня 2007 року № 39032. жодним нормативно-правовим актом не було передбачено перевірки інформації щодо використання раніше наймачем житла права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, а заявнику станом на момент подачі документів у 2007 році було відомо про повторну подачу заяви на приватизацію житла. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 168985 сім`ї з чотирьох людей надано право на зайняття квартири [ADDRESS] (а.с. 20, на звороті). На підставі розпорядження органу приватизації № 23832 від 24 грудня 1999 року квартира [ADDRESS] була приватизована (а.с. 112). Згідно з цим розпорядженням Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва видано свідоцтво про право власності на житло від 24 грудня 1999 року, відповідно до якого власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 113). З позову вбачається, що 11 грудня 2019 року [PERSON] стало відомо, що 04 квітня 2007 року було видано свідоцтво про право власності на житло (а.с. 32), відповідно до якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано лише за [PERSON] . Зазначене свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації № 39032 від 04 квітня 2007 року (а.с. 122). Вказане також підтверджується інформаційною довідкою КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 11 грудня 2019 року, з якої вбачається, що право власності [PERSON] на цю квартиру зареєстровано в КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 11 липня 2007 року та записано в реєстрову книгу за № 2367 (а.с. 14). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2006 року у справі № 2-3474/06 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 121). Рішення не містить відомостей про наявність свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 1999 року, відповідно до якого власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Сторона позивача вказує про те, що 22 лютого 2007 року [PERSON] було знято з реєстраційного обліку з зазначеної квартири. Проте, особисто заяву про зняття з реєстраційного обліку останній не подавав. Зазначили, що батько позивача [PERSON] попросив надати йому паспорт з метою оформлення певних документів з обслуговуючими компаніями. Після повернення паспорту позивач дізнався про зняття з реєстраційного обліку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 149). З позову вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернувся [PERSON] , який є братом позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. З позову вбачається, що квартира [ADDRESS] була приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у зв`язку з цим Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва було видано свідоцтво про право власності на житло від 24 грудня 1999 року, згідно якого зазначена квартира на праві власності належала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач у судовому засіданні зазначив, що право власності на свою частку квартири він не відчужував та не відмовлявся від належного йому майна. За таких обставин, вбачається, що розпорядженням органу приватизації № 39032 від 04 квітня 2007 року, яким видано свідоцтво про право власності на житло на [PERSON] , порушено право власності позивача на 1/2 частину спірної квартири. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У частинах 1-3, 5 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З огляду на наведене, вимоги позивача про визнання розпорядження органу приватизації № 39032 від 04 квітня 2007 року та свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 2007 року недійсними підлягають задоволенню, оскільки порушують право власності позивача на майно. Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким скасувати запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , проведену КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 11 липня 2007 року та записану в реєстровій книзі за № 2367. У постанові Великої палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року № 367/2022/15-ц та постанові Великої палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року № 802/1340/18-а міститься правова позиція (станом на момент виникнення спірних правовідносин), яка полягає у наступному. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому, належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За таких обставин, суд вважає, що запис про реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] за [PERSON] , вчинений Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 11 липня 2007 року та записаний в реєстрову книгу за № 2367, був протиправним та підлягає скасуванню. Позивачем в якості відповідача зазначено Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію. Представник адміністрації заперечувала проти задоволення позову в частині вимог до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. 10 серпня 2020 року розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації затверджено Положення «Про управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації». Зазначеним Положенням передбачено, що управління має статус юридичної особи публічного права, самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку, власні бланки. Управління здійснює оформлення та видачу свідоцтв та дублікатів про право власності на житло та вносить відповідні зміни до них. 04 липня 2018 року наказом управління затверджено Положення про відділ приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно з Положенням відділ має статус органу приватизації та повноваження на видання розпоряджень про передачу житла в приватну власність, оформлення свідоцтв про право власності на житло. Вбачається, що Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація не є належним відповідачем у справі, оскільки повноваження на видання розпоряджень про передачу житла в приватну власність, оформлення свідоцтв про право власності на житло належать Управлінню житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація прав позивача не порушувала. Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Разом з тим, позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не звертався та визначив співвідповідачем саме Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію. За таких обставин, в задоволенні позову в частині вимог до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації слід відмовити. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати.

Outcome: partial