Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Представник позивача 20.06.2022 р. звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що позивач є споживачем банківських послуг за кредитним договором № 482140844 від 18.10.2014 р., який було укладено між нею та первісним кредитором АТ «АльфаБанк», право вимоги за яким, на підставі договору про відступлення права вимоги, перейшло до нового кредитора, правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». 27.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 15366 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 482140844 від 18.10.2014 р. на загальну суму 11 282,65 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. від 10.02.2021 р. було відкрито виконавче провадження № 64450225 з примусового виконання даного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мельник Ю.А. від 19.02.2021 р. ВП № 64450225 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника [PERSON] у сумі 11 282,65 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 грн. та основної винагороди приватного виконавця. Загальна сума, яка підлягала стягненню, склала 13079,92 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2021 р., яке набрало законної сили 03.08.2021 р. у справі № 336/3039/21, позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 482140844 від 18.10.2014 р. та плати за його вчинення на загальну суму 11282,65 грн. 24.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Мельник Ю.А. було винесено постанову про закінченя виконавчого провадження № 64450225 у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 31.01.2022 р. № 346/1, з нарахованого доходу позивача було стягнуто 8502,94 грн., в межах виконавчого провадження № 64450225. Згідно відповіді приватного виконавця Мельник Ю.А. від 15.06.2022 р. № 64450225 на адвокатський запит, стягнуті кошти у виконавчому провадженні у розмірі 8502,94 грн., були розподілені наступним чином: 7121,76 грн. - сума боргу за виконавчим документом була перерахована на рахунок стягувача (ТОВ «Вердикт Капітал»); 669,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 712,18 грн. - основна винагорода приватного виконавця. Посилаючись на ст.1212 ЦК України, представник просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 7121,76 грн. Ухвалою від 24.06.2022 р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 13.09.2022 р. 13.09.2022 р. розгляд справи відкладено на 25.10.2022 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 25.10.2022 р. розгляд справи відкладено на 06.12.2022 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 06.12.2022 р. розгляд справи відкладено на 02.02.2023 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в процесі розгляду справи подав відзив на позов (а.с.21-23), за змістом якого просить відмовити в задоволенні позову через його недоведеність. Третя особа - приватний виконавець Мельник Ю.А. до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, пояснень по суті спору не подавав. Суд розглянув справу за відсутності представника відповідача та третої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, приймаючи до уваги позицію представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що 27.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 15366 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 482140844 від 18.10.2014 р. на загальну суму 11 282,65 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. від 10.02.2021 р. було відкрито виконавче провадження № 64450225 з примусового виконання даного виконавчого напису (а.с.5). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мельник Ю.А. від 19.02.2021 р. ВП № 64450225 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника [PERSON] у сумі 11 282,65 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 грн. та основної винагороди приватного виконавця. Загальна сума, яка підлягала стягненню склала 13079,92 грн. (а.с.6). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2021 р., яке набрало законної сили 03.08.2021 р. у справі № 336/3039/21, позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 27.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним догвоором № 482140844 від 18.10.2014 р. та плати за його вчинення на загальну суму 11282,65 грн. (а.с.7-9). 24.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Мельник Ю.А. було винесено постанову про закінченя виконавчого провадження № 64450225 у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.10). Згідно довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 31.01.2022 р. № 346/1, з нарахованого доходу позивача було стягнуто 8502,94 грн., в межах виконавчого провадження № 64450225 (а.с.11). Згідно відповіді приватного виконавця Мельник Ю.А. від 15.06.2022 р. № 64450225, стягнуті кошти у виконавчому провадженні у розмірі 8502,94 грн., були розподілені наступним чином: 7121,76 грн. - сума боргу за виконавчим документом була перерахована на рахунок стягувача (ТОВ «Вердикт Капітал»); 669,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 712,18 грн. - основна винагорода приватного виконавця (а.с.13). Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 та 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Предметом позову є вимоги боржника до стягувача про повернення грошових коштів в порядку статті 1212 ЦК України, сплачених боржником (позивачем) на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України, викладений також Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 04 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15. Оскільки, вирішуючи дану справу суд встановив, що виконавчий напис від 27 січня 2021 р, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстраційним № 15366, визнано таким, що не підлягає виконанню, разом з тим, з позивача в примусовому порядку стягувалися кошти, то, як наслідок отримані відповідачем на підставі вказаного виконавчого напису кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. В поданому до суду відзиві представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що грошові кошти в сумі 7121,76 грн. були перераховані стягувачу, в відповідь приватного виконавця не є належним та допустимим доказом цьому. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Ч.2 ст.77 ЦПК України, визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактично відповідач, як стягувач, не заперечує отримання грошових коштів процесі виконавчого провадження, будь-яких доказів на спростування доводів позивача, не надає, клопотань про їх витребування не заявляє, тому суд приймає наданий позивачем лист-відповідь приватного виконавця Мельника Ю.А. від 15.06.2022 р. при ухваленні рішення про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved