Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Представник позивача- адвокат Плахтій О.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бєлявцевою А.В., зареєстрованим за № 4333. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності житлового будинку [ADDRESS] належить позивачу у розмірі 1/1 частки. Проте у належному позивачу будинку до теперішнього часу зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] - члени сім`ї колишнього власника будинку, які після продажу будинку згідно з п.13 договору купівлі-продажу, не вчинили дій, направлених на зняття з реєстрації у вказаному будинку та на них до теперішнього часу нараховуються комунальні послуги. Таким чином, враховуючи, що позивач, як власник майна, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2022 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Розпорядженням\~ Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено\~Дружківському міському суду Донецької області. 12\~січня 2023 року дана справа після перерозподілу автоматизованою системою документообігу була розподілена в провадження судді Дружківського міського суду Донецької області Рибкіної Н.М. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, про час слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] 24.01.2023 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позов підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій вона не заперечує проти заявленого позову, просить справу розглянути у її відсутність. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.12.2021 року, засвідченого приватним нотаріусом Бєлявцевою А.В. та зареєстрованому в реєстрі №4333 [PERSON] продав, а [PERSON] купив будинок [ADDRESS] (а.с.7-8). Інформацію про вищевказану угоду було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 290587301, номер запису на право власності 45692483 (а.с.9). Відповідно до довідки Комітету мікрорайону «Центральний» від 29.12.2021 № 352, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . ( а.с.10). Згідно з актом про непроживання від 29.12.2021 року за адресою: [ADDRESS] , складеного головою квартального комітету № 34 [PERSON] , секретарем квартального комітету мікрорайону «Центральний» Губа Л.Г., за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що в в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але фактично не мешкають в будинку за даною адресою з червня 2014 року.( а.с.11). Глава 23 ЦК України\~встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3\~ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Згідно з ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як зазначено вст. 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст.\~7\~цього Закону \~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] не зняті з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням їх права власності. Крім того, нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідачів суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі з червня 2014 року, нею не користуються, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачують, а тому є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved