Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

03.08.2022 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] . У позовній заяві позивач просила зобов`язати [PERSON] припинити дію, яка порушує її право на користування водою, надати працівникам Комунального підприємства «Глухівський водоканал» доступ до колодязя, який знаходиться на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] для здійснення підключення будинку позивача до централізованого водопостачання. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] і доля кожного складає частки будинку. У 1997 р. [PERSON] та [PERSON] побудували власними силами колодязь для підключення водопроводу, а на земельній ділянці сім`ї Хіман колодязь для здійснення розподілу водопроводу. Будівництво відбулось на підставі усного договору між [PERSON] та [PERSON] . Починаючи з 2006 року позивач користувалась водою та сплачувала послуги водоканалу за її отримання. В серпні 2020 року між позивачем та [PERSON] відбувся конфлікт і остання демонтувала запірну арматуру в колодязі, що знаходиться на її земельній ділянці. Внаслідок цього, постачання води до житла позивача припинилось. Посилаючись на загальні положення норм закону, які регулюють підстави виникнення цивільних прав та обов`язків та захист цивільних прав та інтересів, позивач просила задовольнити позов (а.с.2-3). 18.08.2022 р., суд відкрив провадження у справі та з урахування обставин справи вирішив розглянути справу у порядку загального позовного провадження (а.с.16). 30.08.2022 р. у зв`язку із неправильним прізвищем відповідача, позивач подала уточнену позовну заяву (а.с.21-23). Відповідач відзиву не подала. Третя особа, письмових пояснень не подала. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач до суду не з`явилась. Представник третьої особи пояснював, що водопровід не перебуває у їх власності і у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідка, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. В обґрунтування позову позивачем надано виписку з ухвали Глухівського міськнарсуду від 24.12.1984 р., якою встановлено порядок користування будинком [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); акт водоканалу від 11.07.2011 р., з якого слідує, що абоненту [PERSON] був встановлений лічильник води, квитанції про нарахування послуг водопостачання та водовідведення (а.с.7-9); лист Комунального підприємства «Глухівський водоканал» від 29.04.2022 р. у якому зазначено, що для підключення до мережі, власником якої не є водоканал, а є [PERSON] необхідно отримати від неї дозвіл, а потім звернутись за технічними умовами (а.с.10), лист мешканців будинків по [ADDRESS] адресований міському голові, у якому вони підтверджують, що в 1997 році при будівництві водопроводу син позивача приймав участь у земельних роботах та будівництві водопровідного колодязя біля будинку [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Крім цього, суд допитав заявленого позивачем свідка [PERSON] , яка показала, що знайома із позивачем і знає, що три роки тому [PERSON] відключив їй воду. Як саме це відбулось не знає. Хто саме є власником будинку чи земельної ділянки, де розташований водопровід, вона особливо не знає. Проаналізувавши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Правом власності згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Позивачем не надано доказів, які б підтверджували юридичний факт виникнення у неї права власності на водопровід, як і не надано доказів, що водопровід перебуває у спільній власності із іншою особою і не доведено право на користування спірним водопроводом. Також позивачем не було надано й доказів, хто саме є власником як власне водопроводу та колодязя, так і земельної ділянки на якій вони розміщені, що позбавляє суд взагалі перевірити чи повинен відповідач відповідати за цим позовом. Крім того, доказів встановлення заглушки в системі водопостачання відповідачем також не надано. Суд звертає увагу й на те, що з урахуванням відсутності доказів права позивача на користування спірним водопроводом є інші варіанти щодо приєднання своєї квартири до системи водопостачання, належної водоканалу, про що повідомляв у судовому засіданні представник третьої особи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed