Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої\~позовні вимоги,\~позивач вказує\~на те,\~що між позичальником [PERSON] та ПАТ «РодовідБанк» 06.04.2007 року був укладений Кредитний договір № _2/АА-095.07.2, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 30891,00 дол. США строком до 06.04.2014 року зі сплатою 12,5 % річних. З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та [PERSON] уклали договір поруки від 06.04.2007 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. 04.07.2019 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 23, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» , а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року та договором поруки від 06.04.2007 року. Позивач зазначає, що за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Умовами кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти. Так, згідно умов кредитного договору кредит надається строком до 06.04.2014 року зі сплатою 12,5% річних. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 27.01.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 402 956,47 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 375\~814,55 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 27\~141, 92 грн. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року. Окрім цього позивач вказує на те, що оскільки позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Отже, загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат, нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 27.01.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 159 308,15 грн., з яких: - нараховані 3% річних 33 851,92 грн.; нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ 125 456,23 грн. Враховуючи, що відповідачі не виконали належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року в розмірі 159\~308,15 грн. Окрім цього, позивач зазначає, що ним було понесено витрати пов`язані з пред`явленням даного позову та розгляду справи, який складає: 2389,62 грн. судовий збір та 20\~000,00 витрати на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Позиція сторін справи : В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду клопотання відповідно до якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та провести розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив . Вказав на те, що строк дії кредитного договору завершився 06.04.2014 року , а відтак позивач мав право на звернення до суду в межах строку позовної давності до 06.04.2017 року. Представник відповідача просить відмовити у позові за спливом строку звернення до суду. Подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої просив застосувати строк позовної давності у зв`язку із закінченням дії кредитного договору 06.04.2014 року, а позов було подано до суду 20.02.2020 року. Заяви, клопотання сторін: 11.09.2020 року представник позивача подав до суду заяву про відкладення судового засідання. 29.06.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 09.12.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 24.06.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про прийняття заочного рішення. 29.06.2022 року представником відповідача Бойко Б.Б. подано до суду заяву про застосування строків позовної давності. 22.09.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про прийняття заочного рішення. 20.10.2022 року представником позивача подано до суду заяву про надання інформації щодо руху справи. 08.11.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 10.04.2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду суддею Бенца К.К. прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши вступне слово представника відповідача Бойко Б.Б., вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею \~вимог\~ і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~ судом\~ у \~передбачених\~ цим\~ Кодексом\~ випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~ обставини,\~ на які\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~ встановлених цим\~ Кодексом.\~Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~ може\~ ґрунтуватися\~ на\~ припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~з\~власноїініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~він\~має\~сумніви\~у\~добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~ виконанні\~ обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~ випадків,\~ передбачених\~ цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~ учасників\~справи,\~та\~інших обставин,\~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини справи: Судом встановлено, що\~між [PERSON] та ВАТ «РодовідБанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Родовід Банк» 06.04.2007 року був укладений Кредитний договір № _2/АА-095.07.2, за умовами якого Банк надав позичальнику [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 30891,00 дол. США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів, строком по 06.04.2014 року зі сплатою процентів в розмірі 12,5 % річних. ( а.с.10-14) З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, між ВАТ «РодовідБанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 06.04.2007 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Як встановлено судом, 04.07.2019 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 23, відповідно до умов якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року та договором поруки від 06.04.2007 року. Згідно з витягом з Реєстру договорів , права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами , ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором № _2/АА-095.07.2 від 06.04.2007 року. Нормативно-правове обґрунтування : Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК\~ України. Згідно зі\~ ст. 11 Цивільного кодексу України\~ цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі\~ ст. 628 Цивільного кодексу України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно\~до\~статті\~204\~Цивільного\~кодексу\~України\~(далі\~-\~ЦК\~України)\~ правочин\~ є\~ правомірним,\~ якщо\~його\~недійсність\~прямо\~не\~встановлена\~законом\~або\~якщо\~він\~не \~визнаний судом\~ недійсним. Згідно\~з\~частиною\~третьою\~статті\~215\~ЦК\~України,\~якщо\~недійсність\~правочину\~прямоне\~встановлена\~законом,\~але\~одна\~із\~сторін\~або\~інша\~заінтересована\~особа\~заперечує\~його\~ дійсність\~ на\~ підставах,\~ встановлених\~ законом,\~такий\~правочин\~може\~бути\~визнаний\~судом\~недійсним\~(оспорюваний\~правочин). Отже,\~вчинений\~правочин\~вважається\~правомірним,\~доки \~ця\~презумпція\~не \~буде\~ спростована\~ на\~підставі\~судового\~рішення,\~яке\~набрало\~законної\~сили. У\~разі\~неспростування\~ презумпції\~ правомірності\~договору\~ всі\~права,\~набуті\~ сторонами\~ правочину,\~повинні\~здійснюватися,\~а\~обов`язки\~підлягають\~виконанню. В силу приписів\~ст. 204 ЦК України\~діє презумпція дійсності правочину. Відповідно до частини першої статті\~509, статті\~526 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу\~(частина перша\~статті 1050 ЦК України). За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга\~статті 598 ЦК України). Норми\~глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України\~не передбачають такої підстави для припинення зобов`язання як сплив позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються\~статтею 267 ЦК України, згідно з якою особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку. Однак за змістом\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя\~статті 267 ЦК України). У разі пропуску позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропуску поважними і прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята\~статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша\~статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Отже, відповідно до\~ЦК України, сплив позовної давності не є окремою підставою для припинення зобов`язання. Звертаючись до суду з позовом,\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~зазначало, що\~ [PERSON] за несвоєчасне виконання зобов`язань нараховані три проценти річних у розмірі 33851,92 грн., та нарахована пеня у розмірі 125 456, 23 грн., які він повинен солідарно сплатити з поручителем. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нараховані на суму боргу три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц, провадження № 61-32171сво18, зазначив, що конструкція\~статті 625 ЦК України\~щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 727/4474/17, провадження № 61-13338св20, від 23 жовтня 2021 року у справі № 545/746/20, провадження № 61-18895св20, від 05 серпня 2022 року у справі № 757/63074/19-ц, провадження № 61-17638св21. Як встановлено судом ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду, коли\~строк дії кредитного договору закінчився 06.04.2014 року , тому позовна давність щодо стягнення боргу за кредитним договором спливла, а правовідносини між сторонами трансформувалися у натуральне зобов`язання. Оскільки кредитор пропустив строк звернення до суду з вимогою до боржника про стягнення основного боргу, три проценти річних та пеня не можуть бути нараховані у зв`язку з їх безпідставністю. Кредитор не має права на нарахування трьох процентів річних на зобов`язання, яке існує лише в натуральному вигляді, тобто таке, що не підлягає захисту в судовому (примусовому порядку). З огляду на вказане три проценти річних у справі нараховані в натуральному зобов`язанні, тому в задоволенні позову про стягнення трьох процентів річних необхідно відмовити за безпідставністю. \~ \~ \~ \~Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 409/129/20. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Оцінюючи\~заяву\~представника відповідача про\~застосування\~строків\~ позовної\~ давності,\~ суд\~\~прийшов\~ до висновку,\~що\~за\~ приписами \~ст.\~256\~ЦК\~України\~ позовна\~ давність\~ -\~це\~\~ строк,\~\~ у\~межах\~ якого\~особа\~\~може\~ звернутися\~до\~суду\~з\~\~вимогою\~про\~ захист\~\~ свого \~ цивільного\~ \~права\~ або\~інтересу.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно\~до\~статті\~256\~ЦК\~України позовна\~давність\~-\~це\~строк,\~у\~межах \~якого\~ особа\~може звернутися\~до\~суду\~з\~вимогою\~про\~захист\~свого\~цивільного\~ права\~або\~ інтересу. \~ Позовна\~ давність \~ обчислюється\~за\~загальними\~ правилами\~ обчислення\~ цивільно-правових\~ строків.\~ Позовна\~ давність\~ установлюється\~в\~законі з\~метою\~ упорядкування \~ цивільного\~ обороту\~ за\~ допомогою\~ стимулювання суб`єктів, \~права \~чи законні\~інтереси\~яких\~ порушені,\~ до\~ реалізації\~ права\~ на\~їх\~позовний\~захист\~ протягом\~ установленого\~строку. \~ \~ \~ \~Згідно\~з\~частиною\~першою\~статті\~261\~ЦК\~України перебіг\~позовної\~давності\~ починається\~ від\~ дня, коли\~особа\~довідалася\~або\~могла\~ довідатися\~про\~порушення\~ свого\~ права\~ або\~про\~ особу,\~яка\~ його\~ порушила. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явленняпозову, необхідноюумовою реалізаціїякої євиникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному(право напред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, наотриманнясудового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі»(право на захист) у контексті її співвідношення ізсуб`єктивнимматеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право іправо на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.Змістомправа на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостейдля припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовува-тись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення\~захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріаль-ному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється ізсуб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Разом із цим, згідно роз`яснень, даних в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку, що право позивача не порушене, відсутні підстави для застосування позовної давності за\~заявою\~представника\~ відповідача, а відтак у позові слід відмовити за безпідставністю. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~ на\~всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~ та\~ безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних у\~справі\~ доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~ наперед\~встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~ сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку , що позовні вимоги є безпідставними , а відтак про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав та мотивів викладених вище. Європейський\~суд\~з\~прав\~людини \~вказав,\~\~що\~п.\~1\~статті\~\~6\~\~Конвенції\~\~зобов`язує\~\~суди\~\~давати\~обґрунтування\~\~своїх\~рішень,\~але\~це\~не\~може\~\~сприйматись\~як\~вимога\~надавати\~\~детальну\~відповідь на\~\~\~кожен\~аргумент.\~Межі\~цього\~обов`язку\~\~можуть\~бути\~різними\~в\~\~залежності\~\~від\~ характеру\~\~рішення.\~\~\~\~Крім\~\~того,\~необхідно\~\~брати\~до\~\~уваги,\~\~між\~\~іншим,\~\~\~\~різноманітність\~\~аргументів,\~\~\~\~які\~ сторона\~\~може\~\~\~\~представити\~в \~суд,\~та\~відмінності,\~які\~\~існують\~\~у\~\~державах-учасницях,\~\~\~\~з\~\~ огляду\~\~на\~ положення\~\~\~\~законодавства,\~\~традиції,\~\~\~юридичні\~\~\~висновки,\~\~викладення\~\~та\~ формулювання\~рішень.\~\~Таким\~\~\~чином,\~\~\~питання,\~\~чи\~\~виконав\~\~ суд\~\~свій\~\~\~обов`язок\~\~\~\~щодо\~\~ подання\~\~обґрунтування,\~\~\~\~що\~випливає\~ зі\~статті\~\~\~6\~\~\~Конвенції,\~\~\~може\~бути\~визначено\~\~тільки\~у\~\~ світлі\~\~конкретних \~обставин\~\~справи\~ (Проніна\~\~проти\~України,№\~63566/00,\~§\~23,\~\~ЄСПЛ,\~\~від\~\~18\~липня\~\~2006\~року).\~ Щодо розподілу судових витрат Частинами першою-другою статті 141 ЦПК Українипередбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.\~Оскільки в позові відмовлено,\~підстав для присудження\~на користь\~позивача з\~відповідача\~судових\~витрат\~суд не вбачає. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed