Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області Петраш Р.І. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське», про визнання незаконним наказу та витребування земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначено, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,405 га, з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-сг державним реєстратором Липовецької РДА Чубатюк О.Р. 27.11.2019 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] .. Окрім того, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» строком на 9 років з правом пролонгації на підставі договору оренди б/н від 06.12.2019, укладеного з [PERSON] .. Вказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка витребуванню на користь держави з наступних підстав. Відповідно до ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 121 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність громадян проводиться у разі їх одержання із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації один раз по кожному виду використання не більше 2,0 га. Водночас згідно відомостей Державного реєстру речових прав, [PERSON] на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області №15-335/13-19-СГ від 23.01.2019 безоплатно вже отримував у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 5121084100:01:001:1681, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляєвського району Одеської області. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки 0520681400:01:002:0146 (наказ від 19.07.2019 № 2-12152/15-19-сг) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання отримавши земельну ділянку з кадастровим номером 5121084100:01:001:1681 (наказ від 23.01.2019 №15-335/13-19-СГ), та всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при отриманні у власність земельної ділянки не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Окрім того, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області приймаючи оспорюваний наказ, не перевірив факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності. Отже земельна ділянка площею 1,47050 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146), що знаходиться на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] , права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, а при зверненні до зазначеного органу влади він не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за відповідачем. Враховуючи викладене, прокурор просить визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-сг, яким затвердженого проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,4705 га з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства; витребувати у [PERSON] на користь держави в особі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку площею 1,4705 га з кадастровим номером 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Вороновицької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства; стягнути понесені позивачем судові витрати. Відповідачем ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву (а.с. 94-95), в якому викладено наступну позицію. За результатами розгляду поданого клопотання [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4705 га для ведення особистого селянського господарства на території Гуменської сільської ради ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області видано наказ №2-16313/15-17-СГ від 22.12.2017 про надання дозволу на розробку документації з землеустрою. У клопотанні [PERSON] повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області наказом від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ затверджено документацію із землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,4705 га, кадастровий номер 0520681400:01:002:0146 для ведення особистого селянського господарства на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відповідно до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані норми Закону, під час виникнення правовідносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не було наділене функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Крім того, не встановлений обов`язок ведення та моніторингу осіб, які реалізували право безоплатної приватизації земельних ділянок. Також зазначає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки вичерпав свою дію фактом його виконання, результатом якого є реалізація речового права на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як наслідок, позовна вимога про скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, без скасування права власності на земельну ділянку в реєстрі речових прав на нерухоме майно, не тягне за собою припинення права власності на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позову повністю. Позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 107-111), у якій викладено позицію аналогічну позиції, що викладена у позовній заяві. Крім того, зазначається, що рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст.ст. 19, 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»), про що йдеться у постанові Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». З огляду на це, в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов"язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. За таких обставин вважає доведеною обставину незаконного вибуття спірної земельної ділянки з державної власності, оскільки відповідач [PERSON] набув право власності на землю без відповідної правової підстави. Враховуючи викладене просить позов задоволити повністю. Ухвалою суду від 05.01.2022 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову; наклаено арешт на земельну ділянку площею 1,4705 га, кадастровий номер 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (раніше територія Гуменської сільської ради), яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а.с. 67-68). Ухвалою суду від 19.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 77-78). Ухвалою суду від 26.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 154). В судове засідання прокурор Вінницької окружної прокуратури Черниш Г.М. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, а позов задоволити (а.с. 183). Представник Вороновицької селищної ради, в інтересах якої подано позов, Куций К.С. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги прокурора підтримує, а справу просить розглянути у його відсутність (а.с. 144, 145). Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чорний Р.О. в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 184). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не завперечує щодо їх задоволення (а.с. 84). Представник третьої особи ТОВ «СОП «Михайлівське» Гула А.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провидити у його відсутність. Окрім того, зазначив, що відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 по справі №359/3373/16-ц, вимога прокурора про визнання наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області незаконним є неефективним способом захисту. Окрім того, позовна заява не містить вимогу про витребування земельної ділянки від добросовісного користувача (ТОВ «СОП «Михайлівське»), яке на даний час використовує земельну ділянку, в порядку ст. 388 ЦК України. Враховуючи викладене, просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 185). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.01.2019 № 15-335/13-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 30). Крім того, 08.08.2017 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1,9 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Гуменської сільської ради (а.с. 98). Розглянувши дане клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області видало наказ від 22.12.2017 №2-16313/15-17-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 99). Після виготовлення проекту землеустрою [PERSON] подав заяву про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, та наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.07.2019 №2-12152/15-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та надано у власність земельну ділянку загальною площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 34). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2021 за №298085695 (а.с. 3133) та за №289085313 (а.с. 35-37), за відповідачем [PERSON] 11.05.2019 та 27.11.2019 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) для ведення особистого селянського господарства, Мирненська сільська рада Біляївського району Одеської області, яку передав в оренду ТОВ «Виробничо-комерційна Агрофірма «Маяки», та право приватної власності на земельну ділянку площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146) для ведення особистого селянського господарства, Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області, яку передав в оренду ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське». Отже матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] отримав безоплатно дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 2,00 га, (кадастровий номер 5121084100:01:001:1681) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4705 га (кадастровий номер 0520681400:01:002:0146), що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, і вказаний факт сторонами не оспорено. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність. Однак приймаючи оспорюваний наказ, відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління про передачу такої ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним. Водночас відповідач [PERSON] міг і повинен був знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів та підтверджує дотримання «справедливого балансу» у даних правовідносинах, та зважаючи на те, що він своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використав, підстав для задоволення його заяви про надання у власність земельної ділянки такого ж виду користування на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області не було. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про передачу [PERSON] у власність державної землі, припиняє правомочності відповідача, як власника землі. При цьому суд бере до уваги, що предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. В питаннях оцінки «пропорційності» Європейського суду з прав людини, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»). ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року). Отже, ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області протиправно, всупереч вимог земельного законодавства передано відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, який право на безоплатну приватизацією земельної ділянки даного виду використання, гарантоване законодавством, уже реалізував, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю. З цих підстав суд не бере до уваги позицію відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, що висловлена ним у відзиві на позовну заяву, де відповідач не визнає позовні вимоги. Також, суд не може взяти до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 по справі №359/3373/16-ц, на який посилається представник третьої особи як на неефективний спосіб захисту, оскільки у даній справі предметом спору є земельна ділянка лісогосподарського призначення, а у цій справі земельна ділянка, яка передана у власність відповідачу [PERSON] , має сільськогосподарське призначення. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що заходи забезпеченя позову, застосовані ухвалою суду від 05.01.2022 у вигляді арешту земельної ділянки площею 1,4705 га, кадастровий номер 0520681400:01:002:0146, що розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (раніше територія Гуменської сільської ради), яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] , підлягають скасуванню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 5675,00 грн. порівну із відповідачів по 2837,50 грн. на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved