Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

28.12.2022 року позивач звернулася до Олександрівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з урахуванням інфляції, пені за прострочу платежів та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є суб`єктом підприємницької діяльності. 10.04.2021 року відповідач купила у неї в магазині товари вартістю 8299 грн., при цьому був укладений договір купівлі-продажу № 116 з розстрочкою платежів на 4 місяці. Відповідно до договору відповідач після його підписання отримала товари. Вартість придбаного товару відповідач повинна була погашати щомісячно рівними частинами по 2029,75 грн., до 10.08.2021. Відповідач сплачувала за товар, але не в повному розмірі. Так, 08.05.2021р. вона внесла 1000 грн., 04.06.2021р. - 1500 грн.(цього ж дня взяла ще товар на суму 5032 грн., загальна сума збільшилася до 10 651 грн.), 06.11.2021 року - 1000 грн., 20.12.2021 р. - 700 грн. та 25.03.2022р. - 1000 грн. Після чого відповідач взагалі перестала сплачувати платежі. Вважає, що відповідач порушила свої зобов`язання та просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 7951 грн., суму інфляції у розмірі 213,92 грн., 3 % річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 127,14 грн., частину пені 1% обумовленої в договорі за прострочку платежів у розмірі 7951 грн. Позивачем також зазначено, що внаслідок несвоєчасного виконання грошових зобов`язань відповідачем згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів», за період з 10.06.2021 року по 10.10.2021 року нараховане пеню у розмірі 425,45 грн., але позивач на її стягненні не наполягає. Крім того,просить стягнути з відповідача витрати посплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., та витрати по оплаті послуг - 25 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 06.01.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач надала пояснення відповідні викладеним в позовній заяві, підтримала позов та наполягала на його задоволені. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення, не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи до суду повторно не з`явився, та не повідомила суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подала (а.с. 16,34). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленої про час і місце судового засідання, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутністю, яка не подав відзив на позовну заяву, суд, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в судовому засіданні не висловила заперечень проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання та має свідоцтво платника єдиного податку серії Б № 547686 від 20.05.2012 року та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру є фізичною особою-підприємцем (а.с.6-7). 10.04.2021 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу товарів в розстрочку за № 116, з розстрочкою платежу на 4 місяців, загальною вартістю 13331(8299+ 5032)грн. Відповідно до вимог договору, повернення кредиту проводиться щомісячно рівними частинами. В тому разі, якщо буде допущена прострочка чергового платежу, то вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від настання строків чергових платежів за рішенням суду. Підписання договору є підтвердженням факту передачі товару (а.с.5). Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем сплачено на момент укладення договору 180 грн., а також внесено чергові платежі: 08.05.2021р.- 1000 грн., 04.06.2021р. - 1500 грн.(цього ж дня взяла ще товар на суму 5032 грн., загальна сума збільшилася до 10 651 грн.), 06.11.2021 року - 1000 грн., 20.12.2021 р. - 700 грн. та 25.03.2022р. - 1000 грн. Отже, загальна сума заборгованості за договором складає 7951 грн. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази є достатніми для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 695 ЦК України , договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п`ятої та шостої статті 694 цього Кодексу. Частина 5 ст. 694 ЦК України, передбачає, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правилами торгівлі у розстрочку фізичним особам, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 року за № 383, передбачено, що продаж товарів у розстрочку може здійснюватися суб`єктами господарювання усіх форм власності (п.2). Продаж товарів у розстрочку здійснюється на підставі договору купівлі-продажу товарів у розстрочку, який укладається між суб`єктом господарювання та фізичною особою (покупцем), відповідно до якого суб`єкт господарювання зобов`язується передати обумовлений товар, а покупець провести розрахунки за товар у строки та у розмірах, передбачених договором. Договором визначаються умови, за яких здійснюється продаж товарів у розстрочку. Договір повинен укладатися з дотриманням вимог цивільного законодавства та цих Правил (п.5). Під час продажу товарів у розстрочку з покупців на користь суб`єкта господарювання на суму, що відповідає ціні товару, проданого у розстрочку, можуть нараховуватися відсотки, розмір яких встановлюється договором (п.9). Враховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , підлягають задоволенню, оскільки позивач є суб`єктом господарювання, та має право на продаж товарів у розстрочку. Розглянувши вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 10.04.2021року за № 116 в сумі 7951 грн., що залишилася несплаченою відповідачем, суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем договором купівлі-продажу, який скріплений підписами сторін та не спростований відповідачем у судовому засіданні та шляхом подання відзиву на позовну заяву. Розглянувши вимоги позивача про стягнення інфляційних в сумі 213,92 грн., та про стягнення 3% річних в сумі 127,14 грн., суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки наданий позивачем розрахунок є вірним в межах заявлених вимог позивачем. Розглянувши вимоги позивача про стягнення частини пені 1% за прострочку платежів у розмірі 7951грн., суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки ці умови були обумовлені сторонами в договорі купівлі-продажу № 116 від 10.04.2021року, який скріплений підписами сторін та не спростований відповідачем у судовому засіданні та шляхом подання відзиву на позовну заяву. Позивач у позові зазначає, що вона також має право на стягнення пені відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» в сумі 425,45 грн., але при цьому не заявив вимог про її стягненні. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 992,40 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved