Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 05.11.2019 по 10.12.2021 в загальній сумі 39030,14 грн., інфляційних витрат в сумі 883,89 грн., 3 % річних в сумі 548,17 грн., та судового збору у розмірі 2481 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником нежитлових приміщень третього поверху №ХLIХ, 14-: -24, 15А, 15Б, 15В, які розташовані в житловому будинку літ. «А-3» загальною площею 284,3 кв.м. у буд. [ADDRESS] . В цих приміщеннях опалювальні прилади відключені самовільно. Без укладення договору на постачання теплової енергії [PERSON] безпідставно отримує теплову енергію, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані приміщення. Отже відповідач є споживачем послуг централізованого теплопостачання, отримує такі послуги, але не здійснює оплату, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою суду від 10.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення рішення у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являється, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не подав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON] є власником нежитлових приміщень третього поверху №ХLIХ, 14-: -24, 15А, 15Б, 15В, які розташовані в житловому будинку літ. «А-3» загальною площею 284,3 кв.м. у буд. [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 08.06.2017. (а.с. 5-6), на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . В цих приміщеннях опалювальні прилади відключені самовільно. Договір на постачання теплової енергії [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» не укладали. Згідно з актом № 176/7404 від 19.10.2019 (а.с. 8-9), актом №176/8910 від 17.10.2020 (а.с. 10-11), актом №176/8189 від 09.04.2020 (а.с. 12) та актом №176/9474 від 12.04.2021 (а.с. 13-14) зазначені нежитлові приміщення відключені від мереж централізованого опалення. Відповідно розрахунку заборгованість за надані відповідачу послуги з теплопостачання за період з 05.11.2019 по 10.12.2021 в загальній сумі становить 39030,14 грн. (а.с. 28-31) Ч.1 ст.322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами\~цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією\~породжують цивільні права та обов`язки.\~\~ За вимогами п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2\~статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ст.530\~ЦК України встановлено, що\~зобов`язання повинні виконуватись належним\~чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. За ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати\~житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Отримуючи комунальні послуги, споживач зобов`язаний вносити за них плату, яка відповідно до\~п.\~18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв.\~Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630\~здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11.11.2015 у справі №6-1706цс15, відповідно до статті 19\~Закону України\~"Про\~теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП "Харківські теплові мережі" виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мереж теплопостачання. З врахуванням викладеного самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1706цс15). Наведене свідчить, що КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого теплопостачання, а [PERSON] їх отримував, тому відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги з теплопостачання. Суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в частині стягнення заборгованості за надані відповідачу послуги з теплопостачання за період з 05.11.2019 по 10.12.2021 в загальній сумі 39030,14 грн. знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні витрати у сумі 883,89 грн. та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання у розмірі 548,17 грн. (а.с. 32, 33) Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на\~них поширюється дія ч.2\~ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової\~відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч.1. ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача\~3% річних від простроченої суми заборгованості та індексу інфляції за весь час прострочення підлягають задоволенню. За правилами\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved