Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що тривалий час припинені між сторонами будь-які шлюбні відносини, фактично не ведуть спільного господарства і не проживають разом, не створюють єдину сім`ю. Між сторонами відсутня взаємна повага та підтримка. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Ухвалою суду від 18.07.2022 було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 04.10.2022 сторонам було надано строк на примирення тривалістю в чотири місяці. Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 07.02.2023 поновлено провадження по справі. У судове засідання позивач не з`явилася. У заяві від 14.02.2023 просила розгляд справи провести за її відсутності, шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи заяви сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 05.09.2014, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.09.2014 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON]Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Спору відносно місця проживання дитини на час розгляду справи не має. Відповідач заперечує проти задоволення позову, проте, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, зокрема позивача, фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторони права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved