Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01526-12/2020 в розмірі 18\~200 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 03.12.2020 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01526-12/2020, який підписано електронним підписом відповідача, згідно з умовами якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Відповідач кредитним коштами скористалась, але умови кредитного договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 18 200 гривень та судові витрати. Ухвалою судді від 18.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечила, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, провадження закрити, посилаючись на наступне. 03.12.2020 між нею та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір №01526-12/2020. Позивач просить суд стягнути з неї заборгованість станом на 03.08.2022 за кредитом в розмірі 18\~200 грн., а саме 5000 грн. - основна сума боргу; 13\~200 грн.- сума заборгованості за відсотками. Зауважує, що позивачем не надано належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, щодо стягнення вказаної суми. Виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Щодо нарахування ТОВ «ФК «Інвеструм» відсотків за користування кредитом, вважає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що майже всі розрахунки заборгованості за договором видані первісним кредитором, завірені належним чином та не суперечать Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вони містять суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а також загальний розмір заборгованості із зазначенням суми чергового платежу, дати та суми фактичного погашення суми кредиту та відсотків, днів прострочення, суми простроченого кредиту та відсотків. Зазначає, що договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» недійсними не визнані. Окрім іншого вказав, що за період перебування права вимоги за вказаним договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника та просить стягнути з відповідача заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором. З твердженням відповідача, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, не погоджується. Відповідно до кредитного договору № 01526-12/2020 від 03.12.2020 позичальник до моменту підписання договору вивчив вказаний договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), їй були зрозумілі. Відповідно до заявки на отримання кредиту, її підписанням відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і з умовами фінансового кредиту та надала згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Без ознайомлення позичальника з Правилами подальше укладення Договору було б неможливе. Дані Правила регламентують умови та порядок надання Товариством грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту фізичним та юридичним особам, містять перелік прав та обов`язків Товариства та Позичальника, а також інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору позики, що укладається між Товариством та позичальником. Відповідно до Правил до Договорів по ТОВ «Інвеструм», первісним кредитором визначено порядок нарахування, сплати процентів, штрафів та/або інших платежів і порядок повернення коштів. Таким чином, в обов`язки ТОВ «Інвеструм» входило надати інформацію позичальнику, що вимагається законом перед укладенням правочину, а факт ознайомлення з ними, їх об`єктивна оцінка та осмислення входить до зони відповідальності самого позичальника і подальше укладення правочину залежить від волі останнього. Посилаючись на умови кредитного договору №01526-12/2020 від 03.12.2020 зазначає, що відповідач була ознайомлена з правом позичальника щодо зміни/доповнення договору позики шляхом укладання додаткових угод та для зміни умов договору позики відповідачем було здійснено вхід до особистого кабінету, що свідчить про наявність волі на укладення додаткових угод до Кредитного договору № 01526-12/2020 від 03.12.2020: 02.01.2021 Додаткової угоди N° 2 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: №50625; 17.02.2021 Додаткової угоди N° 2 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: №96631. Додаткові угоди укладено в такій же електронній формі як і сам кредитний договір, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. На підтвердження суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 01526-12/2020 від 03.12.2020 додано розрахунок заборгованості розроблений первісним кредитором ТОВ «Інвеструм», у якому відображено нарахування процентів за користування кредитом, погашення процентів за користування кредитом та підтверджено виконання умов додаткових угод, а саме сплати:02.01.2021- 643,50 грн.; 16.02.2021 - 550 грн.; 17.02.2021 - 4 510 грн. Отже, вважає, що позивачем підтверджено та обгрунтовано розмір заборгованості відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 03.12.2020 між ТОВ «ФК « Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 01526-12/2020, за умовами якого відповідач отримала фінансовий кредит в розмірі 5000 грн. строком на 30 днів, до 01.01.2021, зобов`язалась сплатити за користування кредитом 803.0000000000001% річних від суми кредиту в розрахунку 2.20% на добу фіксовану процентну ставку (п.1.1-1.3). Відповідно до п.1.4 договору для клієнта, якому вперше надано кредит, протягом семи днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час за ставкою 0,01% на добу. З восьмого дня користування кредитом процентна ставка нараховується відповідно до п.1.3. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.1-2.3). Товариство має право вимагати від клієнта повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань (п.3.1.1.). Щодо погашення заборгованості за кредитним договором встановлено графік розрахунків, який міститься у додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 01526-12/2020. На підставі додаткової угоди № 2 та заявок від 02.01.2021, 17.02.2021 строк дії договору був продовжений до 19.03.2021. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено Договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Інвеструм» за плату, а ТОВ «ФК «Інвеструм» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» грошові вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідно до Додатку № 1 до договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 11082021 від 11.08.2021 та витягом з реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 01526-12/2020, укладеним з [PERSON] щодо стягнення заборгованості в розмірі 18\~200 грн. 18.08.2021 на адресу відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості. Згідно з наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 11.08.2021 має заборгованість за тілом кредиту 5000 грн., заборгованість за нарахованим відсотками 13\~200 грн., усього 18\~200 грн. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ізст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст.1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, наданий йому кредит в строк, передбачений кредитним договором не повернув. За змістом зазначеного договору факторингу та додатку до нього, позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved