Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 14.08.2021 у Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом №79; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 992 грн.40 коп. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 2013 року вона проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі. 14.08.2021 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом №79. Від даних шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені більше року тому. Спільне життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства, у зв`язку з чим у сім`ї виникали сварки, суперечки, що призвело до втрати почуття любові один до одного. На даний час батько дитини не надає добровільно допомогу на утримання дитини, що і змусило позивача звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі частини від доходу відповідача. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07.12.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту поштового повідомлення, не надав суду пояснень про причини неявки, відзиву не надавав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, приймаючи до уваги думку позивача, висловлену в письмовому клопотанні, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина син [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.10.2016 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14.08.2021 Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що здійснено актовий запис №79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому\~засіданні встановлено,\~що подружжя\~шлюбно -\~сімейних відносин\~фактично не\~підтримує більше року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 151 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і ця обставина відповідачем не спростована. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. \~ \~ \~ \~Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевикладеного, вказаних норм чинного законодавства, при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , виходячи з інтересів останнього, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути визначені в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із позовом, в розмірі 992 грн. 40 коп. Окрім того,\~оскільки позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~подачі до\~суду позову\~про стягнення\~аліментів з\~підстав,\~передбачених статтею\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. - згідно ставок, передбачених вказаним Законом станом на дату ухвалення рішення.

Outcome: approved