Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Феодосіївської сільської ради Обухівського району, Київської області про визнання незаконним та скасування рішення Феодосіївської сільської ради Обухівського району, Київської області про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2019, він на підставі ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до Хотівської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. До заяви, як того вимагає законодавство, було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Рішенням № 140/26 від 12.04.2019 йому було протиправно відмовлено у наданні дозволу у зв`язку з тим, що на бажану земельну ділянку раніше надавався дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі. Не погоджуючись з таким рішенням він звернувся до Київського окружного адміністративного, який 31 жовтня 2019 року по справі №320/2882/19 скасував рішення № 140/26 від 12.04.2019 як протиправне та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву. На виконання рішення суду відповідач повторно розглянув його клопотання за результатом чого прийняв рішенням №162/49 від 05.12.2019 в якому повторно так само протиправно відмовив у наданні дозволу з тих же самих підстав, що і при першому розгляді клопотанням - у зв`язку з тим, що на бажану земельну ділянку раніше надавався дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі. Не погоджуючись з таким рішенням він знову звернувся до Київського окружного адміністративного, який 06 жовтня 2020 року по справі №320/2675/20 скасував рішення Хотівської сільської ради № 162/49 від 05.12.2019 як протиправне та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву, а у задоволенні вимоги щодо зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відмовлено. Не погоджуючись із даним судовим рішенням, він подав апеляційну скаргу, яку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 320/2675/20 було задоволено, та зобов`язано відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Вже після того як вказана постанова вступила в дію, ним на публічній кадастровій карті, було виявлено, що у межах даної ділянки сформовано нову земельну ділянку (кадастровий номер 3222487202:02:002:0450), однак дозволу йому на той час так і не було надано. І тільки в серпні, поштою він отримав рішення Феодосіївської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки №10/03/21-VIII від 19 березня 2021 року, вже після того як дана земельна ділянка була сформована у публічній кадастровій карті і як потім виявилось, вже була надана у власність третіх осіб. В кінці серпня він звернувся до землевпорядної організації ТОВ "ЛЕНД ІКС" з метою розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки на підставі рішення Феодосіївської сільської ради №10/03/21-VIII від 19 березня 2021, однак йому пояснили, що дану земельну ділянку не можливо приватизувати оскільки вона вже знаходиться у приватній власності третьої особи. Так відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, 17.05.2021 на дану земельну ділянку відбулась державна реєстрація права в державному реєстрі прав і дана ділянка перебуває у власності громадянина [PERSON] . Таким чином Феодосіївська сільська рада необґрунтовано зволікаючи з виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №320/2675/20, а саме зволікаючи з наданням йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та не повідомивши його своєчасно про надання цього дозволу та надала дану земельну ділянку у власність третьої особи, чим позбавила його можливості скористатися наданим дозволом, який він отримав тільки після передачі даної земельної ділянки у приватну власність третьої особі, що свідчить про недобросовісну поведінку зі сторони відповідача. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Феодосіївської сільської ради Обухівської району Київської області, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер 3222487202:02:002:0450, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 16 травня 2022 року до суду представником відповідача - Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області подано пояснення, у яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області було зобов`язано розглянути та задовольнити клопотання Відповідно до пункту 7-1 розділу V (прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 600-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Київської області», розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області», Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-1X «Про утворення та ліквідацію районів» передбачено, що Хотівська сільська рада Києво- Святошинського району Київської області мала увійти до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області. Відповідно до підпункту 1 пункту 6-1 розділу V (прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та підпункту 4 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16.04.2020 р. №562 «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» у день набуття повноважень сільською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських рад, територія яких включена до території сформованої територіальної громади. Феодосіївська сільська рада Обухівського району Київської області відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 розділу V (прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованих територіальних громад, у тому числі Хотівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Відповідно до підпункту 9 пункту 6-1 розділу V (прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» юридична особа - сільська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою. Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів". Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією. Згідно з частиною другою статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який сформує раду про підсумки виборів депутатів. Тобто інформація голови відповідної територіальної виборчої комісії про підсумки виборів депутатів місцевої ради є фактом початку відліку повноважень новообраної сільської ради. Відповідно до рішення № 1 від 24 листопада 2020 року 1 сесії 8-го скликання Феодосіївської сільської ради про підсумки виборів депутатів було прийнято до уваги інформацію голови відповідної територіальної виборчої комісії про підсумки виборів депутатів місцевої ради та вказане рішення опубліковане на офіційному веб-сайті Феодосіївської громади 24 листопада 2020 року за посиланням https://feodosiivska-gromada.gov.ua/docs/576477/. Підсумовуючи викладене, Феодосіїська сільська рада Обухівського району Київської області (код ЄДРПОУ 04362148, с. Ходосівка, вул. Панаса Мироного, 2) є правонаступником прав та обов`язків Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (код ЄДРПОУ 04362154. с. Хотів, вулиця площа Паширова, будинок 2). Враховуючи, що Феодосіївська сільська рада на дату винесення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду (11.01.2021) не була залучена до участі у справі №320/2675/20, Позивач мав отримати виконавчий лист, замінивши в ньому Хотівську сільську рада на Феодосіївську, та звернутись з ним до виконання рішення. Фактично, під час формування виконавчих органів Феодосіївської сільської ради на протязі з лютого по березень 2021 було здійснено аналіз прийнятих рішень стосовно сільських рад, правонаступником яких є Феодосіївська сільська рада. (Незважаючи на те, що за штатних розкладом передбачено було 4 співробітника юридичного відділу, а за вказаний період працювала одна особа). Та добровільно, без зайвих зволікань, не очікуючи коли учасники судових процесів змінять сторону у справі (або у виконавчому листі) Феодосіївська сільська рада здійснила заходи щодо виконання вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №320/2675/20 щодо зобов`язань Хотівської сільської ради Києво- Святошинського району. Зокрема було відшукано матеріали клопотання позивача від 13.03.2019 року, складено пояснювальну записку та забезпечено необхідні матеріали для розгляду клопотання позивача. (Наразі рішення Хотівської сільської ради з відповідними матеріалами передано на відповідальне зберігання до Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації Київської області). За таких обставин аргументація позивача щодо зволікання з виконання рішення суду та розглядом його клопотання не находить фактичного підтвердження. При цьому слід врахувати, що надання дозволу на розроблення проекту до оформлення земельної ділянки у власність не забороняє розгляд інших заяв. Позивач не звертався до Феодосіївської сільської ради щодо виконання постанови від 11 січня 2021 року у справі №320/2675/20. Після прийняття рішень на сесії 19 березня 2021 року вони зазвичай деякий час не надсилаються поштою, так як більшість заявників отримують рішення власноруч. Тому рішення: № 10/03/21 -VIII від 19.03.2021 року було відправлено позивачеві 13.04.2021 року (а не в серпні, як зазначає позивач не надав суду жодного доказу про час отримання кореспонденції) про що свідчить журнал вихідної кореспонденції. Взагалі позивач, маючі численні звернення до сільських рад Київської області (до 50 заяв за раз) та маючі численні судові провадження з оскарження рішень місцевих органів цілком міг заплутатися та не свідомо помилитися, зазначаючи час отримання кореспонденції з Феодосіївської сільської ради. За таких обставин ним пропущено строк звернення за захистом своїх прав, який щодо оскарження рішень органів владних повноважень встановлено ст. 122 КАС України у термін 6 місяців. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2022 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2022 року, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ( [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] ). 20 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні, яке було призначено на 06 жовтня 2022 року о 14 годині 35 хвилин, позивач вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. У судовому засіданні, яке було призначено на 06 жовтня 2022 року о 14 годині 35 хвилин, представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, до суду направив письмові пояснення у яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що він, як громадянин України, маючи своє законне право отримати земельну ділянку, шукав на сторінці Публічної кадастрової карти офіційного сайту Держгеокадастру, вільну земельну ділянку. Знайшовши вільну земельну ділянку, у січні 2021 року звернувся особисто з клопотанням до Феодосіївської сільської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та додатки до нього були передані на розгляд постійної комісії Феодосіївської сільської ради та за рішенням комісії включили до порядку денного чергової сесії Феодосіївської сільської ради. На сесії ради депутати шляхом голосування прийняли рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Після отримання рішення про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки він звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника та замовив розроблення документації із землеустрою, після чого отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Після отримання рішення про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки та маючи витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, він звернутися в ЦНАП до державного реєстратора та подав документи для отримання Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про реєстрацію права власності, сплативши адміністративний збір. Після проведення Державної реєстрації речового права Разом із тим, позивач відповідних дій не вчинив, не розробив документацію проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та у встановленому законом порядку не звертався до органу місцевого самоврядування з приводу отримання сформованої земельної ділянки у користування чи власність. У судове засідання, яке було призначено на 16 листопада 2022 року учасники справи не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До суду направили заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] , 13 березня 2019 року звернувся до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність, орієнтованою площею 0,13 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в с. Кременище, в межах населеного пункту. До вказаної заяви позивач додав копію паспорта, копію РНОКПП, копію графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. Рішенням Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 30 сесії 7 скликання від 12 квітня 2019 року № 140/26 позивачу відмовлено у наданні вказаного дозволу. Така відмова мотивована тим, що стосовно бажаного місця розташування земельної ділянки, прийнято рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки іншим громадянам. Зазначене рішення відповідача було предметом судового оскарження. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 320/2882/19 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 140/26 від 12 квітня 2019 року про відмову [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,13 гектара на території села Кременище Києво-Святошинського району Київської області, а також зобов`язано Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області повторно розглянути заяву [PERSON] від 13 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,13 гектара на території села Кременище Києво-Святошинського району Київської області. На виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув заяву позивача та прийняв рішення від 05 грудня 2019 року № 162/49 «Про повторний розгляд заяви гр. [PERSON] ». Зазначеним рішенням позивачу повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що відносно тієї земельної ділянки, яку мав намір отримати у власність позивач, прийнято рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки іншим громадянам. Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся із позовом до суду. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не містить визначених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України мотивованих підстав для відмови у задоволенні вказаного клопотання разом із посиланням на норми цього Кодексу. Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що суд не вправі підміняти Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області та приймати замість неї рішення, яке віднесено до її компетенції, втручаючись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, а відтак, підстави для задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відсутні. Позивач не погоджується з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в частині вирішення позовної вимоги про зобов`язання Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,13 гектара на території с. Кременище, Києво - Святошинського району, Київської області. Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього. Зокрема, відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване позивачем рішення відповідача про відмову у наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою обумовлена тим, що на графічних матеріалах бажаного місця розташування земельної ділянки, зазначено земельну ділянку на яку раніше надавався дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншим особам. Тобто, рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05 грудня 2019 року № 162/49 «Про повторний розгляд заяви гр. [PERSON] », не містить підстав, що передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови позивачу у наданні відповідного дозволу. Отже особи, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою не набули право власності або користування земельною ділянкою, а лише реалізують його на стадії розроблення проекту відводу. Земельним кодексом України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Разом з тим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17 та від 08 травня 2018 року у справі № 815/3799/17. Відтак, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою третій особі не може бути перешкодою для реалізації такого права позивачем. Також з матеріалів справи встановлено, що відповідачем повторно прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відповідного дозволу від 05 грудня 2019 року № 162/49 без урахувань висновків рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 320/2882/19. Відповідач розглядав подану позивачем заяву на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 320/2882/19. Зазначеним судовим рішенням було скасоване рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 квітня 2019 року № 140/26 про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідач повторно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з аналогічних підстав, які зазначені у рішенні Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12 квітня 2019 року № 140/26, тим самим не врахувавши висновки, викладені в рішенні суду у справі № 320/2882/19. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в частині задоволених судом вимог про зобов`язання Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області повторно розглянути заяву [PERSON] від 13 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,13 гектара на території села Кременище Києво-Святошинського району Київської області. У скасованій частині прийнято нове рішення, яким зобов`язано Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,13 гектара на території с. Кременище, Києво - Святошинського району, Київської області за його заявою від 13 березня 2019 року. Рішенням V сесії VIII скликання від 27 квітня 2021 року за №22/01/70 Феодосіївської сільської ради вирішено затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 3222487202:02:002:0450, площею 0, 1379 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. [PERSON] по [ADDRESS] . Передано безоплатно земельну ділянку з кадастровим номером 3222487202:02:002:0450, площею 0, 1379 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , гр. [PERSON] . Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч. ч. 6-11 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу. Таким чином, порядок надання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, не передбачає його проведення спочатку у разі, якщо на одну й ту ж саму земельну ділянку претендують кілька осіб заявників і щодо однієї з них, яка звернулася раніше й на момент звернення не мала конкурентів, вже прийнято рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. Статтею 28 Закону України " Про землеустрій " передбачено права та обов"язки розробників документації із землеустрою. П " г " ч. 2 вказаної статті передбачає максимальний строк складання документації із землеустрою не більше шести місяців з моменту укладення договору. За характером цих норм на думку суду, вони спрямовані на дотримання законодавства розробниками документації із землеустрою та не стосуються замовників, зокрема в частині відповідальності за порушення відповідних обов`язків. Конституцією України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що діяльність міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, в тому числі і відповідача, ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, безперервності, законності, забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, відповідальності. Крім того відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно ч. 3-5,8-9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» особа, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноважена нею особа з метою здійснення державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подає: заяву; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Окрім того, згідно до п.п.6 п. 75 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що відповідачем у справі, було порушено порядок надання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, що обумовило незаконність рішення «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на ім`я [PERSON] та призвело до настання несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересів [PERSON] , зокрема позбавлення права позивача на завершення процедури відведення земельної ділянки. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог позивача та достатність підстав його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі наведеного ,

Outcome: approved