Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

12 серпня 2021 року ТОВ «Авто просто» звернулось до Гродищенського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначило, що товариство надає послуги, спрямовані на придбання автомобілів за системою АвтоТак. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах розподілів товару (надання права на отримання автомобілів), а також інших послуг, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобілів кожним учасником системи АвтоТак. 02 червня 2011 року між товариством та [PERSON] було укладено угоду №364101 з метою придбання автомобіля «ZAZ Forza». На розподілу товару від 27.01.2012\~ цьому відповідачу було надано право на отримання автомобіля вказаної марки та моделі. За умовами угоди [PERSON] зобов`язався сплатити стовідсоткову вартість автомобіля (чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 повних внесків. 24.02.2012 [PERSON] отримав автомобіль зазначеної марки, 2011 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я, реєстраційний № [NUMBER] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за угодою №364101 [PERSON] передав вказаний транспортний засіб у заставу ТОВ «Авто просто». Відповідач [PERSON] неодноразово порушував графік сплати за договором про адміністрування, а з жовтня 2019 року припинив оплату за угодою. Відповідно до п.2.1 ст.2 розділу 2 додатку №2 до угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО постачальником. Після отримання автомобіля відповідач скористалася наданим йому п.3.2 ст.3 додатку №2 правом і звернувся до позивача із проханням розподілити сплачені авансові внески на всі наступні несплачені повні внески з метою пропорційного зменшення розміру внесків, які залишилися до завершення графіку внесків. Станом на день здійснення процедури розподілення авансових внесків 01.03.2012, [PERSON] було сплачено 45,0727% від оплати вартості автомобіля за рахунок оплати 52 повних внесків, з яких 43 авансових внески та 9 щомісячних повних платежів. Відповідно його борг по оплаті ціни автомобіля складав 54,9273%, які необхідно було сплатити шляхом оплати 111 щомісячних внесків. Внаслідок розподілення 54,9273% в оплату ціни автомобіля на 111 щомісячних внесків, розмір чистого внеску зменшився до 0,4949%. В результаті розподілу авансових внесків розмір щомісячного внеску в оплату послуг також було зменшено на 38,7387% та, відповідно, склали 61,2613% від розміру щомісячного внеску в оплату послуг. Листом від 12.09.2017 постачальник автомобіля «ЗАЗ Форца» повідомив позивача про припинення виробництва та постачання вказаного автомобіля, у зв`язку з чим позивач здійснив заміну цього автомобіля на автомобіль «Ravon 4». Оскільки ціна нового автомобіля була вищою, коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля становив 0,8889745. Листом від 27.09.2018 постачальник автомобілів «Ravon» повідомив про відсутність у його мережі цих автомобілів, в результаті чого позивач здійснив заміну цього автомобіля на автомобіль «Geely Emgrand 7».\~ Оскільки ціна нового автомобіля була вищою, коефіцієнт для визначення поточної ціни автомобіля становив 0,8520788. На виконання умов договору [PERSON] було сплачено 71,4162% зі 100% в оплату чистих внесків та 75 внесків в оплату послуг позивача зі 120 внесків. Таким чином, розмір його боргу зі сплати чистих внесків становить 28,5838% від поточної ціни автомобіля та у грошовому виразі становить 64933,00 грн., а також 45 внесків в оплату послуг позивача, що в грошову виразі становить 37575,00 грн. Загальний розмір боргу становить 102508, 00 грн. 10.02.2012 року між ТОВ «Авто просто» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобов`язались відповідати перед кредитором як солідарні боржники\~ у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за угодою. Враховуючи наведене ТОВ «Авто просто» просило стягнути з відповідачів солідарно 102508,00 грн. боргу за укладеною з [PERSON] угодою. Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів гарантії належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України у вигляді 11728,80 грн. інфляційних втрат, розрахованих за період часу з 15.01.2020 по 31.07.2021, а також 3% річних у розмірі 4608,65 грн., розрахованих за період часу з 15.01.2020 по 15.07.2021. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року у відкритті провадження за позовними вимогами ТОВ «Авто просто» до [PERSON] відмовлено у зв`язку із смертю відповідача, позовну заяву ТОВ «Авто просто» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу передано на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2021 року суд прийняв до розгляду вказану справу та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 17 листопада 2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому цей відповідач просить відмовити повністю у задоволенні вимог ТОВ «Авто просто» та зазначив, що предметом позову є стягнення з відповідачів суми заборгованості за угодою про адміністрування №364101, укладеною між ТОВ «Авто просто» та [PERSON] , у даному випадку з нього -як з поручителя. Враховуючи, що [PERSON] [INFO] помер, тобто до звернення до суду з наведеним позовом, а він не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим божником, вважає, що є підстави для звільнення його від обов`язку та відповідальності за зобов`язаннями за угодою №364101. 01 грудня 2021 року до суду найшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що необхідно відрізняти заміну боржника у зобов`язанні у зв`язку з переведенням боргу та у зв`язку із правонаступництвом, зокрема, у порядку спадкування. Заміна боржника у зобов`язанні його спадкоємцем не може бути підставою для припинення поруки у разі відсутності згоди поручителя на заміну боржника новим боржником. Ухвалою від 25.10.2022, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, суд залишив без розгляду клопотання представника позивача про залучення до участі в справі співвідповідача [PERSON] як спадкоємця померлого [PERSON] . У судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що відсутні підстави вважати, що зобов`язання поручителів припинились у зв`язку із смертю [PERSON] . А тому, наполягав на задоволені позову у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечував проти задоволення позову з викладених у відзиві підстав. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки та через оголошення\~ на офіційному веб-сайті\~ судової влади України. Відзиву на позов від цього відповідача до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. 02 травня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] укладено угоду №364101. Предметом угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угоду укладено шляхом її підписання сторонами Угоди, додатку №1 та додатку №2, які є невід`ємними частинами угоди. (ст. 1 Угоди). Відповідно до додатку №1 до Угоди №364101 сторони погодили марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну транспортного засобу, а саме автомобіль марки «ZAZ», модель «Forza», вартістю 83900,00 грн. [PERSON] зобов`язався сплатити винагороду за послуги, пов`язані із вступом до системи, у розмірі 3020,40 грн., щомісячний цілий чистий внесок у 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг 0,5 %+ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу 0,065 %, плата за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою у розмірі 3 % + ПДВ, а також графік внесків 120 платежів. Додатком № 2 до Угоди №364101 визначено правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак. Зокрема, у розділі 1 додатку №2 до Угоди визначено, що система придбання у групах (система АвтоТак) це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених Угодою; учасником системи (учасником) є фізична чи юридична особа, яка уклала Угоду та додатки № 1, № 2 до Угоди, сплатила плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи, в повному обсязі; повним внеском є щомісячний платіж, який складається із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою; цілий чистий внесок використовується для формування чистого фонду та фонду для повернення коштів, його розмір розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків Відповідно до п.1.2 Додатку №2 учасник уповноважує Авто просто на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок чистого фонду групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов`язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових платежів, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, у якому учасник повністю виконав усі зобов`язання за угодою. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками в групі. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою протягом всього строку існування групи, та повідомляється авто просто виробником та/або дистриб`ютором (п.2.1 Додатку №2). Поточна ціна автомобіля, зазначена в Додатку №1 до Угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором на день укладення угоди (п.2.2 Додатку №2). Згідно п.2.3 Додатку №2 учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 (п`ятнадцяти) календарних днів місяця. Авто просто щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок Авто просто. З першого повного внеску та до наступного місяця після одержання права на отримання автомобіля, учасник щомісяця сплачує за власним вибором: 1. Цілий чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу або 2. Половинний чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу (п.2.5 Додатку №2). Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля (п.2.6 Додатку №2). Відповідно до п.2.7 Додатку №2 у випадку, якщо повний внесок сплачено в розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсний на момент сплати, учасник, який вже одержав право на отримання автомобіля зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом дії графіка внесків за першою вимогою Авто просто. Учасник, який ще не одержав право на отримання автомобіля зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску до моменту передачі автомобіля. Кожну окрему сплачену учасником суму Авто просто використає для заліку складових частин повного внеску у наступному порядку: щомісячний внесок в оплату послуг, щомісячний внесок в оплату страхового платежу, щомісячний чистий внесок, внесок зі страхування автомобіля (п.2.8 Додатку №2). Відповідно до п.3.1 Додатку №2 учасник має право за власним бажанням сплачувати авансові внески в будь-який момент дії графіку внесків. Авансовий внесок складається з цілого чистого внеску, щомісячного внеску в оплату страхового платежу та щомісячного внеску в оплату послуг. Розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент оплати. Сплачені авансові внески використовуються для послідовного скасування повних внесків за графіком внесків у зворотному порядку, починаючи з останнього повного внеску. Після того, як учасник набуде право на отримання автомобіля через один із механізмів, передбачених угодою, він може одноразово письмово звернутися з проханням розподілити сплачені авансові внески на всі наступні несплачені повні внески з метою пропорційного зменшення розміру повних внесків, що підлягають сплаті до завершення графіка внесків. У разі отримання Авто просто такого звернення, за згодою останнього, учаснику буде письмово повідомлено про застосування передбаченого цим пунктом механізму (п.3.2 Додатку №2). Відповідно до п. 8.2.1.4 Додатку №2 гарантії повинні забезпечити належне функціонування системи та придбання автомобіля всіма учасниками у відповідні групі. Учасник, який одержав право на отримання автомобіля, зобов`язаний надати визначені Авто просто засоби забезпечення своїх зобов`язань щодо повної оплати платежів, передбачених угодою. Ці гарантії повинні забезпечити зобов`язання по сплаті учасником системи усіх заборгованих несплачених за угодою внесків. На розсуд Авто просто, такими гарантіями мають бути: договір застави автомобіля; договір поруки, укладений Авто просто з поручителем (-ями), платоспроможність яких підтверджена; банківська гарантія; інші гарантії, передбаченні чинним законодавством. Відповідно до п.п. б\~ п.9.2 Додатку №2 якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля більше ніж на 10% перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до угоди, застосовується наступний механізм, а саме розмір у відсотках кожного наступного повного внеску учасника, який вже отримав автомобіль не змінюватиметься, а поточна ціна для його розрахунку буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни поточної ціни нової марки та/або моделі автомобіля. Зміна або припинення випуску та/або продажу та/або імпортування базової комплектності моделі автомобіля (модифікації), зазначеної у Додатку №1 не є підставою для застосування положень цієї статті. В цьому випадку для розрахунку повних внесків за угодою буде застосовано поточну ціну моделі (модифікації) автомобіля вказаного у Додатку №1, яка буде найдешевшою, найширшого вжитку з найменшим числом споживчих властивостей та буде визначена базовою комплектністю моделі автомобіля у певний період строку дії угоди (п.9.6 Додатку №2). Згідно з п. 14.5 Додатку №2, якщо учасник, який отримав автомобіль, не сплатить два або більше послідовних або вибіркових повних внесків, то такий учасник за платіжною вимогою «Авто Просто» зобов`язаний повністю одноразово достроково сплатити всі несплачені внески згідно з графіком внесків. Сторони домовляються, що наслідки невиконання зобов`язань за угодою регулюються умовами угоди, а у випадках не передбачених ними, відповідними нормами чинного законодавства (п.14.1 Додатку №2). [PERSON] своїм підписом засвідчив факт ознайомлення та згоду з умовами угоди, підтвердив свої права та обов`язки за угодою, підтвердив здатність набувати прав та обов`язків за угодою. Згідно Акту вибору автомобіля від 10 лютого 2012 року\~ [PERSON] , скориставшись правом, передбаченим статтею «Вибір моделі» Додатку № 2 до угоди, звернувся до ТОВ «Авто просто» із заявою про вибір автомобіля марки/моделі Forza BASІС Plus F4LM 554, номер кузова [NUMBER] . 24 лютого 2912 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль «Заз», модель «Forza»,\~ номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В цей же день він звернувся до позивача із заявою, в якій просив розподілити оплачені ним авансові внески на весь графік платежів. 24.02.2012 для забезпечення вимог ТОВ «Авто просто» до [PERSON] щодо виконання ним своїх зобов`язань, передбачених угодою №364101 від 02.05.2011, додатком № 1 від 02.05.2011, додатком № 2 від 02.05.2011 додатку № 3 від 27.01.2-012 до угоди, [PERSON] передав в заставу вказаний вище автомобіль. 12 вересня 2017 року позивача було повідомлено про те, що виробництво автомобілів «ЗАЗ Forza» зупинено та їх постачання не заплановане, що підтверджується відповідним листом. Листом від 30.11.2017 ТОВ «Авто просто» повідомило [PERSON] про заміну автомобіля на «Ravon 4» з 01 листопада 2017 року та про те, що наступні внески, що підлягають сплаті будуть нараховуватись відповідно до зміни поточної ціни автомобіля. 27 вересня 2018 року позивача було повідомлено про те, що в дилерській мережі ТОВ «Укр-УзАвто» відсутні автомобілі «Ravon 4», що підтверджується відповідним листом. Листом від 31.10.2018 ТОВ «Авто просто» повідомило [PERSON] про заміну автомобіля на «Geely Emgrand» з 01 жовтня 2018 року та про те, що розмір у\~ відсотках наступних внесків не змінюється, а поточна ціна для розрахунку внесків буде пропорційно змінюватися у процентному відношенні відповідно до зміни ціни автомобіля наступні внески, що підлягають сплаті будуть нараховуватись відповідно до зміни поточної ціни автомобіля «Geely Emgrand». Положеннями статті 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 3 та 5 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У силу приписів частини 1 статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України). Згідно ч.1, ч.2 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України) Судом встановлено, що між сторонами було укладено угоду, предметом якої є надання учаснику послуг системи «Авто так», спрямованих на придбання автомобіля. Угоду укладено шляхом її підписання сторонами, а також підписання додатків до неї, які є невід`ємними частинами угоди. [PERSON] погодився з умовами угоди, підписавши її та, у подальшому, вчиняв дії на її виконання шляхом сплати грошових внесків. Згідно з розрахунком платежів [PERSON] було сплачено 71,4162% зі 100% в оплату чистих внесків та 75 внесків в оплату послуг позивача зі 120 внесків. Таким чином, розмір його боргу зі сплати чистих внесків становить 28,5838% від поточної ціни автомобіля та у грошовому виразі становить 64933,00 грн., а також 45 внесків в оплату послуг позивача, що в грошову виразі становить 37575,00 грн. Вказаний вище розрахунок відповідачами не заперечувався. 10 лютого 2012 року між ТОВ «Авто просто» та [PERSON] , [PERSON] [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого кожен із спів поручителів зобов`язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання [PERSON] зобов`язань, що виникають з угоди №364101 від 02.05.2011, додатку № 1 від 02.05.2011, додатку №2 від 02.05.2011 та додатку № 3 від 27.01.2012. Відповідно до п.1.2 в разі невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник і кожен з поручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як встановлено п. 4.1-4.4 цього договору зобов`язання за цим договором припиняються одночасно з припиненням забезпечених порукою зобов`язань боржника. Зобов`язання за цим договором припиняються, також, коли боржник повністю вибуває з передбачених угодою зобов`язань внаслідок заміни його іншою особою (заміні сторони в договорі), якщо спів поручитель не виявить бажання відповідати за нового боржника. Відповідальність спів поручителя за цим договором припиняється також після повного виконання боржником або спів поручителем всіх забезпечених порукою зобов`язань боржника перед кредитором, що виникають з угоди. Строк дії договору встановлено до 31 травня 2024 року. Згідно з ч.1,2,3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно з ч.3 ст.559 ЦПК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Верховний Суд в постанові від 27 липня 2021 року по справі № 585/2836/16-ц зазначив, що правило частини третьої статті 559 ЦК України спрямоване на врегулювання лише сингулярного правонаступництва, яке виникає у зв`язку з договірним переведенням боргу, а тому заміна боржника у зобов`язанні його спадкоємцем не може бути підставою для припинення поруки у разі відсутності згоди поручителя на заміну боржника новим боржником за правилами частини третьої статті 559 ЦК України. На відміну від правила частини третьої статті 559 ЦК України, за правилом частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Ця правова норма може поширюватися на невичерпну кількість правовідносин, які виникають у зв`язку із заміною боржника в порядку як універсального, так і сингулярного правонаступництва. Для з`ясування належного розуміння правила статті 523 ЦК України для оцінки спірних правовідносин вирішальним є визначення співвідношення моменту настання обставин, з якими пов`язується припинення поруки за згаданими правилами частини першої статті 523, та моменту пред`явлення формалізованої вимоги кредитором до поручителя. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за кредитним договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку під час дії (чинності) поруки; при цьому смерть позичальника, що настала у подальшому - після звернення кредитора до суду з відповідним позовом, та наступна заміна у спірних правовідносинах особи боржника його спадкоємцями, не може призвести до припинення поруки ретроспективно у тому разі, якщо мало місце своєчасне пред`явлення вимоги до поручителя. Як встановлено з довідки Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області віл 25 березня 2022 року [PERSON] помер [INFO] . В зв`язку з цим ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2021 року було відмовлено позивачу у відкритті провадженнями за позовними вимогами товариства до [PERSON] . З опису вкладення у цінний лист вбачається, що ТОВ «Авто просто» направило до суду позовну заяву про стягнення боргу засобами поштового зв`язку 12 серпня 2021 року, тобто, після смерті [PERSON] . Оскільки боржник за зобов`язанням помер до звернення товариства до суду з вимогою про стягнення боргу, зобов`язання відповідачів як поручителів за договором поруки припинились з підстав, визначених частиною першою статті 523 ЦК України, з урахуванням того, що ними не надано згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. А тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 102508 грн. боргу, що виник за угодою №364101, не підлягають до задоволення. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що вимога про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є похідною від вимоги про стягнення бору за зобов`язанням, вона також не підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Враховуючи, що суд не вбачає підстав для задоволення позову, відсутні підстави для стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на сплату судового збору. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Терещенком С.І. та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №39/21 від 15.11.2021, відповідно до умов якого [PERSON] доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги з питань, пов`язаних з підготовкою відзиву на позовну заяву ТОВ «Авто просто» про стягнення боргу, а саме: консультації правового характеру, ознайомлення з документами та підготовка дот складання відзиву, складання відзиву для подачі його до суду. Згідно з п. 3 договору вартість робіт за цим договором складає 500,00 грн. За 1 годину роботи адвоката. Як встановлено з акту виконаних робіт до цього договору від 15.11.2021 адвокат повністю надав, а замовник прийняв послуги, передбачені договором про надання правової допомоги від 15 листопада 2021 року, а саме: консультації правового характеру 30 хвилин витраченого часу, ознайомлення з документами та підготовка до складання відзиву 30 хвилин витраченого часу, складання відзиву для подачі його до суду 3 години витраченого часу. Загальний розмір виконаних робіт 2000,00 грн. Вказані кошти були повністю сплачені відповідачем [PERSON] , що підтверджується квитанцією №39/21 від 16 листопада 2021 року. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За приписами ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №\~ 755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2)\~ розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що витрати відповідача [PERSON] на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. не можуть вважатись фактично неминучими та необґрунтованими з урахуванням того, що поданий відзив складається всього з одного аркуша паперу. Поданий відзив не містить ґрунтовного аналізу норм права та процесуального права, значною мірою відтворює текст норм права без будь-якого аналізу щодо підстав їх застосувань до правовідносин сторін. А тому вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з позивача понесених судових витрат є недоведеними, належно обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Суд зазначає, що гонорар може встановлюватися у таких формах: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача посилався на малий об`єм відзиву, а також на відсутність в ньому ґрунтовного аналізу норм права. Суд зазначає, що відзив це процесуальний документ, у якому відповідач викладає свої заперечення проти позову та їх матеріально-правові й процесуальні підстави. Вимоги до відзиву містяться у пунктах 1-8 ч.2 ст.178 ЦПК України і у жодному з перелічених у цій статті пункті не міститься вимого щодо необхідності здійснення відповідачем аналізу норм права. Крім того, законодавство не містить вимог щодо кількості аркушів, на яких повинен бути викладений відзив. У постанові Верховного суду від 19 січня 2023 року по справі № 923/507/21 зазначено, що достатнім є підтвердження кількості часу, витраченого фахівцем в галузі права, а не обґрунтування, що саме така кількість часу була необхідною та була витрачена на відповідні дії. Врахувавши складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації витрат позивача на оплату правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн., з огляду на те, що такі витрати є обґрунтованими, співмірними зі складністю справи, відповідають критерію реальності таких послуг, розумності їх розміру. На підставі наведеного,

Outcome: approved