Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

В вересні 2022 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту ,що має юридичне значення. В заяві зазначає,що в період з 30.04.1998 р.вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,вони є батьками [PERSON] , [INFO] . 26.06.2008 р.шлюб між нею та [PERSON] було розірвано,спільне господарство припинено,проте вони залишились у добрих взаєминах. З квітня 2016 р.вона та [PERSON] почали спільне проживання як одна родина та ведення спільного господарства,мешкали у її квартирі за адресою [ADDRESS] ,шлюб офіційно не реєстрували. В цей період вони із [PERSON] були пов`язані спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки і спільний бюджет,в інтересах сім`ї за спільні кошти придбали меблі та побутову техніку,разом мешкали однією сім`єю як чоловік та дружина,шлюб офіційно не реєструвався. З метою покращити взаємини,порозумітися у питаннях спільного бюджету,вони звертались до психолога та у 2016 р.і 2018 р. відвідували консультації,що мали позитивний вплив на їх особисті стосунки,але тимчасово. У листопаді 2021 р. спільне проживання та ведення господарства сторонами було припинено,з того часу вони мешкають окремо. Посилаючись на те,що взаємини,які існували між ними у зазначений період ,є сімейними відносинами,проте без офіційної реєстрації шлюбу такими не визнаються,просить суд встановити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2016 р.по листопад 2021 р.,який має юридичне значення для реалізації її особистих та майнових прав. Заінтересована особа [PERSON] заяв процесуального змісту до суду не надав. В судовому засіданні представниця заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила,що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1998 по 2008 р.,вони мають сина 1998 р.н. після розлучення зберігали добрі взаємини.У 2016 р. [PERSON] та [PERSON] вирішили поновити особисті відносини,з квітня 2016 р.проживали у квартирі [PERSON] з її матір`ю,в період спільного проживання шлюбу не реєстрували,проте вели спільне господарство,мали загальний бюджет,взаємні права та обов`язки подружжя.З метою налагодити порозуміння у веденні спільного господарства та спільного бюджету,звертались у 2016 р.та 2018 р.на консультації до психолога як сімейна пара,протягом 6 місяців отримували психологічну допомогу,що мало позитивний вплив на особисті стосунки. В цей період за спільні кошти в інтересах сім`ї купували предмети побуту,спільно відпочивали,святкували урочисті події.В листопаді 2021 р.відносини між ними погіршилися,з цього часу вони мешкають окремо.Наразі спору про право між [PERSON] та [PERSON] не існує,проте від встановлення вказаного у заяві факту залежить реалізація особистих та майнових прав заявниці,в позасудовий спосіб встановити зазначений факт неможливо. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2016 р.по листопад 2021 р. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що спору про право наразі між [PERSON] та [PERSON] не існує,його довіритель визнає певні фактичні обставини ,викладені у заяві [PERSON] та її представником в суді,проте не вважає,що між ним та [PERSON] існували взаємини,притаманні подружнім. Зазначив,що у проміжок часу з квітня 2016 р.по листопад 2021 р. [PERSON] дійсно періодично проживав у [PERSON] у квартирі за адресою,вказаною у заяві,проте ,на думку [PERSON] ,їх взаємини не мали характеру сталих стосунків,вони спробували відновити колишні відносини,але врешті у листопаді 2021 р. як пара розсталися.В цей період дійсно [PERSON] та [PERSON] купували спільно побутові речі,однак [PERSON] не вважає,що існування спільного бюджету є основною ознакою сім`ї.Як пара [PERSON] та [PERSON] дійсно їздили на відпочинок у межах України,відвідували консультації психолога,однак шлюбу не реєстрували,що,на думку представника [PERSON] ,є визначальним. Просив суд відмовити у задоволенні заяви ,оскільки вказані [PERSON] елементи сімейного життя з [PERSON] не вказують про наявність між сторонами фактичних шлюбних відносин. Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення представників,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. За змістом ст.3 СК України,сім`я визначається як первинна та основна складова суспільства,ознаками якої є сумісне проживання осіб,пов`язаних спільним побутом,що мають взаємні права та обов`язки. Сім`ї притаманні біологічна,господарська та ідеологічна функції,які спрямовані на народження дітей,спільне споживання доходів ,ведення сумісного домашнього господарства,бізнесу,утримання та виховання дітей в любові,взаємній повазі,довірі. Згідно ст.7 СК України,чоловік та жінка мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах. Отже,ознаками фактичної сім`ї,що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є:спільне проживання чоловіка і жінки,спільний побут,взаємні права та обов`язки. Конституційний Суд у рішенні від 03.06.1999 р. у справі № 1-8/99 зазначив,що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї,крім власне факту спільного проживання,є ведення спільного господарства,тобто:наявність спільний витрат,спільний бюджет,спільне харчування,купівля майна для спільного користування,участь у витратах на утримання житла,його ремонт,надання взаємної допомоги,наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житлом,інші обставини,які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас,строк спільного проживання однією сім`єю має бути достатнім для того,щоб стверджувати ,що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини,які притаманні подружжю. Згідно роз`яснень Верховного Суду України від 01.01.2012 р.,викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів,що мають юридичне значення,відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов:має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю ,термін спільного проживання (не менше п`яти років),мета встановлення факту(розподіл спільно набутого майна,спадкування за законом),відсутній спір про право. Як зазначається у ст. 16 Загальної декларації прав людини, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Європейський суд з прав людини у справі «Джонстон проти Ірландії»(справа номер ЕСН-1986-S-006)встановив,що заявники прожили спільно близько 15 років,на цій підставі ЄС зробив висновок,що вони складали сім`ю,а тому мають право на захист,незважаючи на те,що їх зв`язок існує поза шлюбом. Отже,відносини де-факто,як і відносини,що ґрунтуються на шлюбі,можуть вважатись сімейним життям. Такий висновок суду узгоджується з гарантіями Конституції України про право на особисту свободу,яке ,в тому числі,означає,що людина має право сама обирати форму організації свого сімейного життя. Водночас,погоджуючись на «фактичний шлюб»,громадяни тим самим допускають певну невизначеність подальших відносин у юридичному розумінні,оскільки їх зміст становлять взаємні права та обов`язки. Останні ж перебувають під захистом закону лише у зареєстрованому шлюбі(ч.2 ст.21 СК України). Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин,які виникли з 01.01.2004 р.(набрання чинності СК України від 10.01.2002 р.). Як встановлено з матеріалів справи , в період з 30.04.1998 р.по 26.06.2008 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі,є батьками [PERSON] ,1998 р.н. Після офіційного розлучення сторони підтримували доброзичливі стосунки та особисте спілкування,пов`язане ,в тому числі,із спільним веденням підприємницької діяльності. З квітня 2016 р.сторони поновили спільне проживання у помешканні заявниці за адресою [ADDRESS] ,яке тривало до листопада 2021 р. Висновки суду щодо наявності ознак сім`ї під час проживання [PERSON] та [PERSON] у період з квітня 2016 р.по листопад 2021 р.без реєстрації шлюбу ґрунтуються на наступному. Свідок [PERSON] в суді показала,що її дочка [PERSON] в період з 1998 р.по 2008 р.була у шлюбі з [PERSON] ,у них є син [PERSON] ,після розлучення [PERSON] та [PERSON] зберегли хороші стосунки.У квітні 2016 р.вони знову зійшлися,постійно мешкали разом зі свідком у квартирі за адресою [ADDRESS] ,вели спільне господарство за рахунок спільного бюджету,кожен мав заробіток, [PERSON] працювала у [PERSON] як підприємця бухгалтером. В цей період [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти для сім`ї придбали диван,шафу-купе,кухонний гарнітур,спільно відпочивали у м.Бердянську,святкували урочисті події,запрошували до себе друзів та сусідів. Шлюбу не реєстрували,оскільки зійшлися повторно,відвідували психолога,однак у листопаді 2021 р.відносини припинили. Свідок [PERSON] показав,що він є сином [PERSON] та [PERSON] ,які у 2008 р.розірвали шлюб та певний час мешкали окремо,проте весною 2016 р.спільно повідомили свідка,що прийняли рішення поновити особисті відносини та з цього часу мешкали у квартирі з бабусею свідка,він мешкав у сусідньому під`їзді. З часу поновлення відносин батьки спільно купили нові меблі,відмічали свята,їздили на відпочинок,відвідували психолога та мали від цього користь для покращення взаємин. Батько свідка мешкав в цей час з його матір`ю постійно,міг виїхати у відрядження по роботі,однак на нетривалий час. Свідок [PERSON] суду показала,що знайома з [PERSON] та [PERSON] з 1992 р.,була подружкою на їх весіллі,підтримує з обома добрі відносини. Після розлучення [PERSON] та [PERSON] деякий час не мешкали разом,однак не припиняли особистого спілкування та зберегли хороші стосунки. Приблизно у 2016 р. [PERSON] повідомила,що вони з [PERSON] знову разом,почали спільне проживання як сім`ї у квартирі [PERSON] ,де свідок їх навідувала майже щодня,оскільки є сусідкою. З 2016 р. [PERSON] та [PERSON] мешкали разом як чоловік та дружна,спільно святкували дні народження та інші події,їздили на відпочинок,на дачу до матері [PERSON] ,купили для сім`ї меблі та побутову техніку. З ними мешкала мама [PERSON] ,дорослий син з дівчиною мешкає окремо. [PERSON] свідок бачила кожного дня,його автомобіль і вранці,і ввечері стояв біля під`їзду,тому свідок переконана,що він в цей період часу мешкав з [PERSON] постійно,вона вела його бухгалтерію,між ними були хороші особисті відносини як між чоловіком та жінкою. В листопаді 2021 р. [PERSON] та [PERSON] розійшлись. Свідок [PERSON] суду показала,що вона проживає у кв. [ADDRESS] по-сусідству з заявницею. [PERSON] та [PERSON] одружилися у 1998 р.,разом прожили приблизно 10 років,їх сім`я була благополучною. Десь у квітні 2016 р. [PERSON] та [PERSON] поновили відносини,мешкали разом як сім`я у квартирі тещі,протягом приблизно 6 років, за цей час відремонтували передпокій,придбали меблі,нову кухню,їздили відпочивати на море. Свідок впевнена,що [PERSON] та [PERSON] в цей період постійно мешкали разом як сім`я,оскільки кожного дня бачила [PERSON] як йде на роботу або вертається з роботи,спілкувалася під час святкувань,коли її запрошували у гості,це тривало до 2021 р.,з цього часу [PERSON] бачить рідко. Ці обставини підтверджені актом від 16.09.2022 р.про фактичне проживання осіб за адресою та договорами на придбання [PERSON] та [PERSON] меблів у ФОП [PERSON] для встановлення у квартирі за адресою [ADDRESS] у січні 2018 р.та жовтні 2019 р. Згідно узагальненого змісту довідки ОПП «Взаємодія», [PERSON] у 2016 та 2018 р.разом з колишнім чоловіком звертались до психолога для отримання психологічної допомоги щодо налагодження взаємин та відновлення сімейних стосунків як сімейна пара,висловлюючи бажання бути разом та зберегти відносини подружжя. Під час консультацій отримали навички домовлятись про розподіл обов`язків у родині,правильної поведінки та взаємодії з урахуванням потреб кожного з подружжя,вирішувались питання ,пов`язані з веденням домашнього господарства та загального бюджету родини. Вказані фактичні обставини [PERSON] не оспорювались та нічим не спростовані З урахуванням досліджених доказів,суд вважає доведеним той факт,що проживання [PERSON] та [PERSON] у період з квітня 2016 р.по листопад 2021 р. без реєстрації шлюбу мало всі ознаки сім`ї, оскільки з цього часу між ними склалися усталені відносини,що притаманні подружжю,пов`язаному спільним побутом,веденням господарства за рахунок спільного бюджету, виконанням взаємних обов`язків та реалізацією прав. Посилання представника [PERSON] на те,що в період спільного проживання з [PERSON] його довіритель не вважав їх відносини сімейними через наявність у нього власного житла та періодичну відсутність у відрядженнях,не впливають на висновки суду,оскільки не спростовують встановлених фактичних обставин та не вказують на відсутність ознак сім`ї під час тривалого часу спільного проживання. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази,які є належними,допустимим,а у сукупності достатніми та підтверджують наявність між заявницею та заінтересованою особою у зазначений в заяв період часу відносин, що виражались у взаємній любові,повазі,взаєморозумінні та взаємодопомозі,що є моральною основою шлюбу,та свідчать про перебування [PERSON] та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Такі висновки суду узгоджуються з роз`ясненнями,які надав Верховний Суд у справі №204/6931/20 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,стосовно обсягу доказів,який є необхідним та достатнім для висновку про доведеність цього факту. Відповідно до ст.315 ч.1 п.5 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Оскільки іншим способом заявник не може встановити вказаний факт,спір про право відсутній, [PERSON] обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою. На підставі ст.3,7,74 СК України,ст.12,13,76,81,263-265,315 ЦПК України,суд-

Outcome: approved