Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.08.2022 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №46, мотивуючи його тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, через відсутність спільних інтересів, наявності різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого їх шлюб фактично носить формальний характер, разом вони не проживають та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу дітей вони не мають. Посилаючись на те, що подальше їхнє перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 12.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Сторони, будучи належним чином повідомленими, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від позивачки\~ надійшла\~заява про\~проведення судового\~розгляду без\~її участі,\~в якій\~позовні вимоги\~вона підтримала\~в повному\~обсязі та\~категорично заперечила\~проти надання\~строку на\~примирення. Відповідач\~неодноразово викликалася до суду шляхом направлення судової повістки за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Однак, в судове засідання відповідач жодного разу не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, але направив до суду заяву, в якій просив надати йому з позивачкою строк на примирення для можливості збереження їхньої сім`ї. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 05.08.2022 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №46. Під час\~державної реєстрації\~шлюбу позивачка\~змінила прізвище\~із " [PERSON] "\~на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Дані про наявність у сторін спільних дітей від вказаного шлюбу в матеріалах справи відсутні. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, шлюбні відносини вони фактично не підтримують та проживають окремо. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, про що просить відповідач, оскільки проти цього категорично заперечує позивачка, а примушування чоловіка чи жінки до збереження шлюбних відносин є неприпустимим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved