Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25 жовтня 2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батьком є [PERSON] . На даний час, він є повнолітнім та навчається у відокремленому структурному підрозділі «Путивльського фахового коледжу Сумського національного аграрного університету» на бюджетній основі. Зазначає, що оскільки він навчається на денному відділенні, то немає змоги офіційно працевлаштуватись і мати самостійний заробіток, а відтак знаходиться на повному утриманні матері, і не в змозі забезпечувати свої потреби, які полягають у витратах на проїзд, одяг, харчування, канцелярські товари, оплати на проживання. Батько відповідно до діючого законодавства належним чином обов`язки щодо забезпечення належного рівня його життя не виконує, грошових коштів не надає, хоча має змогу утримувати його. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до його закінчення чи досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 жовтня 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с.10). Ухвалою суду від 15 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження (а. с. 36-37). 16 січня 2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи [PERSON] (а. с. 63). 03 лютого 2023 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження (а. с. 73-74 ). Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про зменшення позовних вимог та стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/12 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, просить розгляд справи провести у його відсутність (а. с.75 ). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, зменшені позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/12 частини усіх видів заробітку (доходу) із відповідача сторона відповідача визнає ( а.с. 76-77). Третя особа - [PERSON] до суду не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує ( а.с.78 ). Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 3). Зі змісту довідки "Путивльського фахового коледжу Сумського національного аграрного університету" від 02 вересня 2022 вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення закладу за спеціальністю «Харчові технології» із кінцевим терміном навчання 31 січня 2025 зі стипендією (а. с. 4-5, 33). Таким чином, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , 2003 року народження здобуває освіту, та не може самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того, відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 59-60). На даний час у провадженні Зарічного районного суду м. Суми розглядається позов [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її утриманн по догляду за дитиною до досягнення трьох років та винесений судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей, який не пред`явлений до виконання з примусового стягнення аліментів (а. с. 53-54). Окрім цього, в матеріалах справи наявна довідка, видана Сумським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки щодо доходів [PERSON] , який займає посаду військовослужбовця і має стабільний дохід, який за період із червня по листопад 2022 року включно становив 315 251, 29 грн. (а. с. 55). Окрім цього, суд також бере до уваги доходи третьої особи [PERSON] , яка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць (а. с. 57-58). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності вказаних вище юридичних фактів. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновки суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] , 2003 р.н., який є сином [PERSON] , продовжує навчання у навчальному закладі, і при цьому потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу має обов`язок та можливість щодо утримання своєї дитини. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання в обраний спосіб, а саме у частці в розмірі 1/12, відповідає вимогам закону, при цьому підстав звільнити відповідача від виконання цього обов`язку суд не встановив. З урахуванням встановленого, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, та виходячи із спільного обов`язку батьків утримувати дитину, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його утримання аліменти щомісячно у розмірі 1/12 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved