Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

04.06.2018 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 74 676 грн.56 коп., та судові витрати. Вимоги обґрунтовано тим, що 01.01.2018 року о 10-20 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «KIA» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Великій Васильківській, буд. 28 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та станом автомобіля, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження належного позивачу транспортного засобу «Акера» та завдано матеріальних збитків на суму 74 676,56 грн. Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 20.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадженя, з повідомленням сторін. У судовому засіданні 21.08.2019 року позивач та його представник відсутні, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені ним позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвлення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній, 01.01.2018 року о 10-20 год., керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. [NUMBER] у м. Києві по вул.Великій Васильківській, буд. 28, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та станом автомобіля, як наслідок не справився з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобілі "Акура" д.н.з. [NUMBER] , "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] , "Фольксваген" д.н.з. [NUMBER] та на перешкоду, що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів та отримання тілесних ушкоджень [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України (а.с.5). Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрнтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про зкриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали зпаонної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а правилами ст. 1166 цього ж Кодексу передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини. Отже, потерпілий на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 16.04.2018 року № 1191, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] , складає 174 676, 56 грн. (а.с.6-9). Суд вважає, що вказаний звіт є належним та допустимим доказом розміру матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок аварії, та доказів, які б спростовували вказаний звіт з боку відповідача в ході розгляду справи суду надано не було. За правилами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відовідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "Галицька", яку він і повідомив про настання страхового випадку, що підтверджується заявою про страхове відшкодування поданою [PERSON] до ПрАТ "СК Галицька". Ліміт, який може виплатити ПрАТ СК "Галицька" становить 100 000 грн., різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 74 676, 56 гривень, яку і просить представник позивача стягнути з відповідача на користь [PERSON] . Правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що прийнята судом постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова суду від 26.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП саме і містить висновки, що [PERSON] який є відповідачем за заявленими [PERSON] позовними вимогами щодо стягнення з нього на відшкодування майнової шкоди [PERSON] містить висновки про те, що [PERSON] вчинив дії (порушення п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху), що стало причиною пошкодження автотранспортного засобу «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] належного на праві власності позивачу. Отже, при вирішенні судом спору щодо відшкодування шкоди, завданої за наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, а саме власнику транспортного засобу автомобіля «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , суд приймає до уваги зазначену вище постанову про визнання відповідача [PERSON] винним у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною пошкодження транспортного засобу позивача та приходить до висновку, що останній має право на відшкодування [PERSON] завданої йому майнової шкоди у повному обсязі. Крім того, суд приходить до висновку, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 746 грн. 77 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved