Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

В жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, підписаним та поданим його представником - адвокатом Дмитренко І.М., до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 10 лютого 2019 року позивач придбав у [PERSON] житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за 6500 гривень, про що було складено відповідну розписку та передано ключі від будинку та правовстановлюючі документи на будинок. Вказав, що [INFO] [PERSON] померла. Дочка [PERSON] , яка являється єдиною спадкоємицею не оформляла свої спадкові права. Посилаючись на те, що хоча договір купівлі-продажу будинку між ним та [PERSON] було фактично укладено і його умови виконано, хоча і не додержано встановленої законом норми, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку, а також визнати за ним право власності на дане майно. Судові витрати по справі позивач просив покласти на нього. Позивач до суду не з`явився, проте від його представника надійшла заява, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, надав до суду заяву про те, що просять справу розглядати без їхньої участі, складу суду довіряють, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Ухвалою суду від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. 10 лютого 2019 року між сторонами було досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі - продажу житлового будинку, про що відповідач [PERSON] склала та підписала розписку, згідно якої вона отримала від [PERSON] 6500 грн. за проданий нею йому житловий будинок з господарським будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] . Також [PERSON] в своїй розписці вказала, що отримана нею сума коштів становить повну вартість будинку. Житловий будинок по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії №1-730 від 24.03.2008 року на праві приватної власності належав [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Дочка [PERSON] , яка являється єдиною спадкоємицею, не оформляла свої спадкові права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Беручи до уваги вищевикладене, те що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося фактичне, повне виконання договору, суд визнає договір купівлі продажу нерухомого майна дійсним. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, найшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відбулася втрата можливості нотаріально посвідчити такий договір через смерть [PERSON] .

Outcome: approved