Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

15.12.2022 [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,4502 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Івановецької сільської ради, Жмеринського району Вінницької області. Вказувала, що пропустила строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, який [PERSON] зробила на її ім`я, оскільки не знала про його наявність. Про те, що заповіт існує, позивачеві стало відомо лише нещодавно від працівників Гаївського старостинського округу. Зазначала, що на день смерті матері, за адресою її проживання по [ADDRESS] , разом із нею проживав та був зареєстрований син позивача [PERSON] . Позивач не мала наміру оформляти спадщину та не зверталась до нотаріуса, оскільки планували все оформити на [PERSON] , але виявилось, що [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва, але нотаріусом було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. У зв`язку з цим, просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява з проханням розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти продовження строку на прийняття спадщини. Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов таких висновків. За змістом\~статті\~206\~ЦПК\~України,\~відповідач\~може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії\~провадження\~у справі,\~зазначивши\~про\~це в\~заяві\~по\~суті справи або\~в\~окремій письмовій\~заяві.\~У\~разі\~визнання відповідачем\~позову\~суд\~за наявності\~для\~того\~законних підстав\~ухвалює\~рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі обставини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 26.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.09.1960, виданим Хутір-Комаровецьким сільським РАЦС Барського району Вінницької області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.01.1991 Барським районним відділом РАЦС Вінницької області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022108539 від 13.02.2019. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Шпирки, Барського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.02.2022 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного МУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Разом із [PERSON] проживав онук [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою, виданою старостою Гаївського старостинського округу В. В. Магльона №280 від 23.11.2022. [PERSON] на підставі розпорядження Барської районної державної адміністрації від 18.06.2008 №335 належала земельна ділянка кадастровий номер: 0520281800010020140, площею 2,4502 га на території Івановецької сільської ради Барського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №758817 від 02.12.2008. Відповідно до заповіту від 07.02.2017, зареєстрованого в реєстрі за №03, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті, все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Мельника О. М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим відомості було внесено до спадкового реєстру. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки заявник пропустила строк для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються: постановою приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Мельника О. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 87/02-31 від 08.12.2022; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70857341 від 08.12.2022. Статтею 1216\~ЦК\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з\~нормами статті\~1223\~Цивільного кодексу\~України (далі\~ ЦК\~України)\~право\~на\~спадкування мають\~особи,\~визначені\~у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (частина 1, 2 статті 1235 ЦК України). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Водночас, її мати особисто за життя розпорядився своїм майном на випадок своєї смерті, призначивши своїм спадкоємцем дочку [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 16.07.2022. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі N 405/7058/19, від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Зважаючи на те, що у разі якщо спадкування не відбувається за заповітом, до спадкоємства закликаються спадкоємці за законом, і такий спадкоємець визнає позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, визнання відповідачем позову слід прийняти. Відтак позов [PERSON] слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері.

Outcome: approved