Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради, діючи в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] ,звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на обліку служби у справах дітей Синельниківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , відмовилась забирати сина з пологового відділення комунального некомерційного підприємства «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради», про що було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 12.05.2022 року. [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] , без реєстрації. З пояснень [PERSON] встановлено, що вона не має бажання та можливості забирати дитину з лікарні та не проти, щоб її позбавили батьківських прав відносно її новонародженої дитини. При народженні дитини документу, що посвідчує особу [PERSON] не мала. Після народження дитини фахівцями Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не вдалося встановити зв`язок із [PERSON] , оскільки місце перебування її було не відоме. За весь період перебування дитини в лікарні нею ніхто не цікавився та не розшукував. Відомості про батька дитини - записані згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Близьких родичів, які б могли встановити опіку над малолітнім [INFO] , немає. На даний час дитина влаштована під опіку громадян. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав за невиконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] ), на утриманні якої перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1200 гривен щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик особи на веб-сайті суду, оскільки за вказаною у позовній заяві остання не проживає та не значиться. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. 12.05.2022 року працівниками КНП «Синельниківська центральна міська лікарня», за участю представників Служби у справах дітей, Синельниківського міського центру сім`ї, дітей та молоді, був складений Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), відмовилися забрати з пологового будинку, згідно якого батьки дитини - [PERSON] , [INFO] , [INFO] відмовилися забрати дитину. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 12.05.2022 року, згідно якої остання відмовляється забирати з пологового відділення свою новонароджену дитину чоловічої статі, оскільки не має наміру виховувати та утримувати її. Інших родичів, які б могли забрати дитину, не має. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 139/0/8-22 від 17.05.2022 року «про реєстрацію народження дитини» було вирішено «Службі у справах дітей Синельниківської міської ради зареєструвати малолітнього хлопчика, [INFO] , у Синельниківському Відділі ДРАЦС у Синельниківському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції ( м.Дніпро), зазначивши у свідоцтві про народження батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , та присвоїти хлопчику прізвище - « [INFO] », ім`я « [INFO] », по-батькові - « [INFO] », дата народження - « [INFO] », вказати місце народження - « [INFO]». Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , в графі «Батьки» зазначені : «Батько - [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного Кодексу України, вбачається, що 26.05.2022 року реєстратором Синельниківського Відділу ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро ) було зареєстровано актовий запис про дитину : [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька : « [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 171/0/8-22 від 11.07.2022 року над малолітнім [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку. Призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , який залишився без батьківського піклування. Згідно висновку Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, Орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та призначити аліменти на його утримання. У висновку зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. З пояснень [PERSON] встановлено, що вона не має бажання та можливості забирати дитину з лікарні та не проти, щоб її позбавили батьківських прав відносно її новонародженої дитини. При народженні дитини документи, що посвідчують особу [PERSON] не було. Зі слів [PERSON] паспорт вона втратила і відновленням документу не займалася. Після народження дитини фахівцями Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не вдалося встановити зв`язок із [PERSON] , оскільки місце перебування її було не відоме. За весь період перебування дитини в лікарні нею ніхто не цікавився та не розшукував. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі відмовилася забрати свого малолітнього сина з пологового будинку, оскільки не має наміру виховувати його та утримувати, про що свідчить заява останньої, в лікарні його не відвідувала. Це свідчить про те, що відповідач свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на наведене, враховуючи потреби малолітньої дитини, а також те, що відповідач, за віком є працездатною особою та може працювати, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, а відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00 грн., а на користь держави - 992,40 грн.. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164,166 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: approved