Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.11.2014 року в загальній сумі 58093 грн. 11 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11.11.2014 року. Банк свої зобов`язання виконав, відкрив відповідачу кредитний рахунок, встановив початковий кредитний ліміт, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. В результаті порушення відповідачем своїх зобов`язань, станом на 09.08.2022 року заборгованість за кредитним договором становить 58093 грн. 11 коп., з яких: 49700 грн. 59 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8392 грн. 52 коп. заборгованість за простроченими відсотками, що стало підставою звернення позивача до суду. В позовній заяві та доданому до неї клопотанні позивач просив суд про розгляд справи за відсутності представника, у разі його неявки, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності суду, не надав. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 листопада 2014 року [PERSON] підписав Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. відповідач підтвердив, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (арк.с.22). Кредитний договір укладено шляхом підписання\~ [PERSON] Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Укладений між сторонами\~\~кредитний договір від 11.11.2014 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить розмір встановленого кредитного ліміту, розміру відсоткової ставки, строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, який підписано [PERSON] 24.05.2018 року, в розділі 3.Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та розділі 4.Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживання, міститься інформація щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки в межах пільгового періоду на рівні 0,01%, простроченої ставки за межами пільгового періоду на рівні 43,2% і 42% залежно від суми кредиту і процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту на рівні 86,4% і 84% (арк.с.23-24). Відповідно до Довідки АТ КБ «Приват Банк» без номеру та дати, мала місце зміна умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , остання зміна кредитного ліміту 21.04.2019 року кредитний ліміт зменшено до 48700 грн. (арк.с.20). Відповідно до Довідки АТ КБ «Приват Банк» без номеру та дати, між Банком та [PERSON] підписаний кредитний договір б/н від 11.11.2014 року, за яким було видано кредитні картки: 5168…..4772 дата відкриття 24.05.2018 року термін дії 04/22; 5168.....02/18 дата відкриття 28.01.2019 року термін дії 10/22 (арк.с.21). Відповідно до виписки за договором б/н за період з 24.05.2018 року по 28.12.2021 року [PERSON] користувався кредитними коштами, а саме знімав кредитні кошти (арк.с.14-19). Відповідач зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконував, в результаті чого, відповідно до розрахунку позивача, станом на 09.08.2022 року заборгованість за кредитним договором становить 58093 грн. 11 коп., з яких: 49700 грн. 59 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8392 грн. 52 коп. заборгованість за простроченими відсотками (арк.с.6-8,9-13). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що відповідачем не спростовано, а також вимоги частини\~другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані АТ КБ «Приватбанк» докази є належними та допустимими, та у своїй сукупності підтверджують, що [PERSON] , відповідно до наданої виписки по картковому рахунку, користувався кредитними коштами, наданими АТ КБ «Приватбанк» за договором б/н від 11.11.2014 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 49700 грн. 59 коп., виходячи з фактичного використання\~коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Вимоги щодо стягнення процентів позивачем обґрунтовувано наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповідно до Паспорту споживчого кредиту в якому умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його розпис. Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена. Відповідно до доказів, наданих позивачем, не доведено що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Разом з тим, підтверджені обставини та дії позичальника щодо погодження останнім з Банком умов про проценту ставку, про що свідчить підпис відповідача в паспорті споживчого кредиту. Отже, матеріали справи містять належний та допустимий доказ, який підтверджує факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме [PERSON] погодився з умовами з приводу процентної ставки за кредитом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст.\~77, ч. 2 ст.\~78, ст.\~79, ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з\~відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved