Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 13.10.2008 виконавчим комітетом Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 18, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2008 між сторонами був укладений шлюб, від спільного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Позивачка вказує, між сторонами немає спілкування та взаєморозуміння. Розлад у сімейних стосунках набув стійкого характеру. Шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. У зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 23.11.2022 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 23.12.2022 провадження у зазначеній справі зупинено, сторонам надано час на примирення терміном в один місяць та призначено судове засідання на 23.01.2023. Позивачка в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи здійснювати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечив, просив відмовити в задоволенні позову, в наступні судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 11.08.2020 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, в тому числі і те, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, надання сторонам терміну для примирення не дало очікуваного результату, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved