Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування позову вказав, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам. 16 січня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам. Зазначене відповідачем не спростовано та не заперечувалось. За наявності вищезазначених обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач, якому встановлено ІІ групу інвалідності, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору за подання позову. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція\~ЦПК України\~не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст.141,\~ст.142 ЦПК України\~та положення\~Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн., тобто в розмірі 50 % від звичайної ставки судового збору за подібними вимогами, адже відповідач визнала позов у письмовій заяві.

Outcome: approved