Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

В січні 2021р. заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій просив суд визнати [PERSON] , [INFO] безвісно відсутньою з 13 червня 2019р. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] є його матір`ю, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 13 червня 2019р. вона залишила місце свого проживання і з того часу її місцезнаходження заявнику не відоме. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2021р. відкрито провадження по справі. В судове засідання заявник, представник заінтересованої особи, не з`явилися, про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку. Судом визнано неявку сторін в судове засідання без поважних причин, і на підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, матір`ю заявника [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник зазначав, що його мати 13 червня 2019р. пішла з дому і не повернулася, при цьому в останнє її бачили в Оболонському районі м. Києва, в районі Пущі-Водиці. Подана заявником заява про встановлення факту безвісно відсутньою його матері, не містить відомостей, яке юридичне значення буде мати для заявника зазначений факт. Протягом всього часу розгляду справи в суді в порушення ст. ст. 76-81 ЦПК України заявником не було надано суду жодного належного і допустимого доказу наявності обставини, що загрожували смертю його матері, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як і не було повідомлено заявником суду коло осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу (його матір), місцеперебування якої невідоме. Однак, як встановлено судом з повідомлення Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м Києві від 01 листопада 2021р. на судовий запит, що за заявою заявника від 22 червня 2019р. про зникнення матері [PERSON] , були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019100050004693 за ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, з відповіді на судовий запит, Головне управління Пенсійного фонду України від 02 листопада 2021р. повідомило, що мати заявника [PERSON] перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 10, і їй нараховується пенсія з 29 грудня 1990р. по теперішній час, на розрахунковий рахунок АТ «Ощадбанк». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: dismissed