Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.1996 між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу з сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе, оскільки відповідач не надає своєї згоди на припинення шлюбних відносин. Спочатку сімейне життя позивачки та відповідача складалося добре, проте згодом в сім`ї почалися сварки, конфлікти, внаслідок яких відповідач взагалі пішов з дому та сказав, що більше не повернеться до позивачки. На даний момент між позивачкою та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь яких дій, які б свідчили про його бажання повернутися до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення він не робить, а тому шлюб носить формальний характер. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2023 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 20.02.2023 (а.с. 22-22 зв.). Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] [PERSON] до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 18.05.1996, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 311 (а.с. 13). За повідомленням позивача, від шлюбу з відповідач неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с. 4).

Outcome: approved