Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські електричні мережі» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на їх користь 68 208 грн. 14 коп. завданих збитків та 2 481 грн. 00 коп. судового збору. Позовна заява мотивована тим, що 21.04.2021 представниками АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські електричні мережі» під час перевірки дотримання побутовими споживачами Закону України «Про ринок електроенергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правил) за адресою: [ADDRESS] , де проживає та є споживачем електричної енергії відповідач. Під час перевірки виявлено порушення абз. 1, 6 і 20 п. 5.5.5. Правил, а саме: самовільно змонтовано та підключено поза приладом обліку трифазну електропроводку мідним проводом перерізом 2,5 мм2 до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано відкритим способом. Спожита електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась і не оплачувалась відповідачем, що є порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правил). Даний акт про порушення винесений на розгляд комісії з розгляду актів порушення Правил, де у присутності відповідача прийнято попереднє рішення, оформлене відповідним протоколом № 50 від 06.05.2021, про те, що акт складено правомірно, підстав для відміни нарахувань згідно з актом порушень немає. На засіданні комісії управління Товариства з розгляду актів про порушення Правил (м. Вінниця) 17.06.2021, що відбулося за участю споживача [PERSON] , який є власником будинку по [ADDRESS] , прийнято рішення про розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, сума якої складає 68 208 грн. 14 коп., оформлене протоколом № 97 від 17.06.2021. У добровільному порядку борг на даний час споживачем не сплачений. 07.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Не погоджуючись із позовними вимогами АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські електричні мережі», [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення комісії управління Товариства з розгляду актів про порушення Правил структурної одиниці «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду Акту про порушення № 01494 від 21.04.2021, оформлене протоколом № 97 від 17.06.2021. В обгрунтування вимог зустрічного позову [PERSON] зазначив, що обставини, викладені в акті № 01494 від 21.04.2021, не відповідають дійсності, оскільки перевірка відбулася без участі споживача, акт складений без дотримання вимог п. 8.4.6. Правил і розглянутий з істотними порушеннями, підписаний невідомою особою, його копія не вручена [PERSON] , містить ряд числених порушень і відповідно рішення (протокол № 97 від 17.06.2021), згідно якого відповідачу нараховано борг за недораховану електричну енергію, прийнято на підставі неналежних та недопустимих доказів, тому підлягає скасуванню. Так, в акті зазначено, що перевірка відбулася у присутності споживача - [PERSON] , особу якої встановлено за паспортними даними серії [NUMBER] , що не відповідають дійсності. У графі про ознайомлення з Актом наявний підпис, який остання не ставила, отже він є підробленим. У графі «порушено облік електричної енергії» зазначено лише формальне цитування п.п. 7 п. 8.4.2. Правил, натомість, яке саме порушення виявлено під час перевірки з акту встановити неможливо. Крім того, встановлення зазначеного в Акті порушення зі сторони споживача, обов`язково передбачає наявність належних йому на праві власності/користування струмоприймачів, які були приєднані до мережі позивача за допомогою мідного проводу 2,5 мм2, зазначеного у п. 4 Акту про порушення. Проте, у п. 5 Акту відсутній перелік струмоприймачів відповідача, які були самовільно приєднані до електроустановки позивача, а лише зазначено про побутові електроприлади. Вказане свідчить про те, що сторони не могли визначити силу струму, виходячи із сили струму навантаження електроустановки, при підключенні всіх наявних на об`єкті споживача струмоприймачів на максимальну потужність або з максимальної сили струму навантаження струмоприймачів, підключених до схеми самовільного підключення, при виявленні якого обов`язковим є встановлення місця такого підключення, що істотно впливає на кваліфікацію порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії. Ухвалою суду від 08.08.2022 зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 23.08.2022 від представника АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказано, що акт про порушення № 01494 від 21.04.2021 та протокол засідання комісії № 97 від 17.06.2021 складені відповідно до Правил. Зазначено, що [PERSON] для проведення перевірки допустила працівників представників оператора системи на територію домоволодіння та особисто надала свій паспорт і код платника податків. Акт згідно вимог п. 8.2.5. Правил підписаний працівниками системи, які брали участь у перевірці та [PERSON] у ньому вказано яке саме порушення виявлено під час перевірки, що також відображено на схемі. Стосовно переліку струмоприймачів у п. 5 Акту у відзиві вказано, що зі схеми електроживлення споживача цифрою «5» позначено самовільне підключення електропроводки та відсутні електроприлади, що відповідає п.п. 7 п. 8.4.2 Правил, а для розрахунку взято найменший допустимий струм. Разом з тим, самовільне підключення виконано споживачем не приховано, про що зазначено у акті та підтверджено фотознімками, що виключає проведення дій щодо встановлення самовільного підключення. Опломбований пакет із зразком проводу знаходиться у позивача за первісним позовом із дотриманням п. 8.4.2 Правил. Ухвалою суду від 24.08.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом Загородній О.А. у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Вказав на безпідставність зустрічного позову, просив відмовити у його задоволенні та взяти до уваги доводи, викладені ним у відзиві на зустрічну позовну заяву. Уточнив, що у комісію входять чотири особи, які підписали акт. Зауважив, що жодних вимог до фотознімку та його обов`язковості правилами Правил не передбачено. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав вимоги первісного позову, підтримав зустрічний позов, з підстав викладених у ньому. Вказав, що у даному будинку проживає із дружиною та сином з 2018 року. 24.04.2021 вдома нікого не було. При огляді фото не виключив, що на ньому зображений їх лічильник. [PERSON] не заперечував, що споживає електричну енергію за вказаною у акті адресою та відповідно здійснює оплату за неї. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - адвокат Банар В.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ», посилаючись на ряд порушень, про що зазначено у зустрічній позовній заяві, вимоги якої підтримав у повному обсязі. Представник підкреслив, що фото лічильника, надане позивачем до первісного позову, не містить прив`язки до місця та часу, тому не є належним доказом, та зауважив, що взагалі не існує лічильника такої серії та номеру. Зазначив, що при перевірці не було досліджено чи дійсно відбувалося безоблікове споживання електроенергії та не надано доказів на підтвердження цього суду. Крім того, вважає не правильними розрахунки та не погоджується з сумою боргу. Свідок [PERSON] , яка є дружиною відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом, що зазначена в Акті, як особа, яка допустила представників оператора системи на територію домоволодіння, клопотання представника АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» про допит якої в якості свідка задоволено судом, у судовому засіданні відмовилася давати показання з посиланням на ст. 63 Конституції України. Від підтримання свого письмового клопотання про призначення судової - почеркознавчої експертизи сторона відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом відмовилась. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що вимоги первісного позову підлягають до задоволення, тоді як у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як зазначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 21.04.2021 представниками позивача за первісним позовом - АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські електричні мережі» проведено перевірку дотримання побутовими споживачами Закону України «Про ринок електроенергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , де проживає та є споживачем електричної енергії відповідач. Під час перевірки виявлено порушення абз. 1, 6 і 20 п. 5.5.5. Правил, а саме: самовільно змонтовано та підключено поза приладом обліку трифазну електропроводку мідним проводом перерізом 2,5 мм2 до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано відкритим способом. Спожита електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась і не оплачувалась відповідачем, що є порушенням Правил. Факт безоблікового використання електричної енергії продемонстровано споживачу та проведено фотозйомку у відповідності до приписів п. 8.2.5. Правил. Як наслідок 21.04.2021 складено Акт про порушення правил № 01494, який винесено на розгляд комісії з розгляду актів порушення Правил та нарахувань. На засіданні комісії управління Товариства з розгляду актів про порушення Правил (м. Вінниця) 17.06.2021 за участю [PERSON] прийнято рішення про розрахунок вартості не облікованої активної електроенергії, що складає 68 208 грн. 14 коп. (протокол № 97 від 17.06.2021). На даний час борг споживачем не сплачений у добровільному порядку. На виконання вимог Правил проведений розрахунок вартості спожитої без обліку енергії за період з 21.10.2020 по 21.04.2021 (183 днів), сума якої становить 68 208, 14 грн. Як встановлено судом, між сторонами фактично існуть договірні правовідносини з приводу розподілу та використання електричної енергії у житловому будинку, які врегульовано нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» і «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018. Згідно частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормою ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності із частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать і послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Цим законом встановлені загальні правила щодо надання і споживання всіх видів житлово-комунальних послуг. Сфера надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії регулюється спеціальним законом - Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон). Статтею 1 Закону передбачено, що споживач фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Згідно статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу. У пункті 26 ст. 1 Закону визначено, що електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. За вимогами частини третьої статті 58 Закону споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Частиною 1 статті 77 Закону встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону). За змістом п.п. 5.1.1 п. 5.1 Правил оператор системи має право, зокрема, проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики. Відповідно до підпункту 11 п. 5.2.1. глави 5.2. Правил електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку. За змістом розділу 5.5.5. п.п. 1, 2, 20 Правил споживач зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до приписів п.п. 8.2.5. п. 8.2 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. У пункті 8.2.6. глави 8.2. Правил зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. За змістом п.п. 7 пункту 8.4.2. Правил передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення наступних порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії (п.1.1.2 Правил). Пунктом 8.2.5. Правил передбачені вимоги до змісту акта про порушення і порядку його складання. Аналізуючи зміст долученого до матеріалів справи акту про порушення № 01494 від 21.04.2021, судом встановлено, що він складений та підписаний представниками оператора системи, які брали участь у перевірці та особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки дружиною відповідача - [PERSON] , відповідає визначеним вимогам, зокрема складений згідно з формою, наведеною в додатку 8 до Правил, містить зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил, а також у ньому наявні всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему її підключення та графічне зображення. Із доданих до відзиву на зустрічну позовну заяву пояснень представників оператора системи вбачається, що під час рейдової перевірки у [ADDRESS] , що відбулася 21.04.2021, останні безперешкодно з дозволу [PERSON] зайшли до точки обліку електроенергії, де виявили порушення Правил та склали відповідний акт, при складанні якого остання пред`явила їм свій паспорт та підписала акт, не висловлюючи при цьому зауважень та застережень щодо його змісту. Натомість твердження позивача за зустрічним позовом про те, що акт про порушення складений у відсутності споживача суд не бере до уваги та оцінює їх критично, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, спростовується самим актом, який підписаний [PERSON] та містить посилання про ознайомлення з ним споживачем із відміткою про відсутність зауважень та претензій до нього, що засвідчено представниками оператора системи у складі чотирьох осіб. Протилежного [PERSON] не доведено, зокрема, свідок [PERSON] , яка допустила представників оператора системи, відмовилася надавати суду показання у якості свідка у справі, про що судом було задоволено клопотання представника АТ «Вінницяобленерго», з посиланням на ст. 63 Конституції України, водночас представник позивача за зустрічним позовом не підтримав письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Зважаючи на принцип змагальності та враховуючи, що тягар доказування покладається на обидві сторони, кожна з яких повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вказане суд розцінює, як намагання відповідача уникнути відповідальності за порушення Правил та сплати боргу за завдані збитки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 916/1385/17 викладено правовий висновок щодо дій представників Обленерго у присутності особи, яка допустила до перевірки, за відсутності самого споживача, де зазначено, що правила передбачають дійсність такого акту про порушення, якщо він підписаний не менш ніж трьома уповноваженими представниками постачальника. За таких обставин, на переконання суду, документ про фіксацію порушення складено у відповідності до вимог Правил, є належним і допустимим доказом вчинення правопорушення та достатньою правовою підставою для нарахування вартості необлікованої електричної енергії у будинку [PERSON] , внаслідок самовільного підключення до електричної мережі, тоді як стверджувані позивачем за зустрічним позовом формальні неточності Акту, а також зауваження щодо порядку його складання та розгляду не спростовують правомірності дій енергопостачальника, тому суд їх відкидає. У протоколі № 97 від 17.06.2021 засідання комісії управління Товариства з розгляду порушень Правил зазначено, що [PERSON] був присутнім на засіданні комісії та надав пояснення стосовно виявленого порушення Правил, надав інформацію, що він є власником помешкання та користувачем електричною енергією за адресою: [ADDRESS] близько трьох років, натомість зауважень щодо дій комісії чи самого Акта останній не висловив. Відтак, суд вважає, що таким чином право [PERSON] на оспорювання факту порушення і розміру завданих збитків забезпечено належним чином. Судом враховано, що позивачем за зустрічним позовом протилежного не доведено та не спростовано належними доказами наявність факту порушення ним Правил та користування необлікованою електроенергією у період, за які проведено нарахування, в той час як згідно частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України, саме на споживача покладається обов`язок доведення відсутності своєї вини у порушенні Правил, будь-яких доказів на спростування відомостей, викладених в акті про порушення позивачем не надано. Разом з тим, варто зазначити, що за своєю суттю акт не є іменним документом, а лише фіксує сам факт виявленого порушення, тому він не може бути визнаний недійсним із тих підстав того, що у ньому зазначено попереднього власника об`єкта, встановленого згідно побутової системи споживачів, за обставин не переоформлення особового рахунка з вини нового власника [PERSON] , з огляду на те, що згідно п. 1.2.15. Правил при переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. Водночас, у відповідності до п. 2.1.3 Правил ініціатором укладення договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував, що саме у будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого на час перевірки був він, виявлено безоблікове споживання електроенергії, та що саме у його будинку представниками АТ «Вінницяобленерго» проведено таку перевірку. Зважаючи на наведене, окільки [PERSON] , як новий власник не звернувся до відповідача за переоформленням особового рахунку та договору на нього, проте, останнім здійснювалося споживання електричної енергії та проводилася її оплата, є підстави вважати, що позивач за зустрічним позовом прийняв умови публічного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, як новий власник і споживач електричної енергії. Той факт, що в акті про порушення зазначено попереднього власника будинку, на якого був відкрито особовий рахунок із користування електричною енергією, не має юридичного значення для нього, натомість створює наслідки для теперішнього власника [PERSON] , який не здійснив переоформлення особового рахунку після набуття права власності на житлове приміщення. Як власник будинку, останній приєднався до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, відтак саме його слід вважати споживачем електричної енергії та належним відповідачем у справі. Вказані вище обставини суд вважає встановленими на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до положення ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу (пункт 3 частини 2 статті 7). Згідно з приписами ст. ст. 13, 14, 319 ЦК України власник майна повинен відповідально здійснювати свої правомочності власника, не завдаючи шкоди іншим учасникам цивільних правовідносин, що презюмує обов`язок власника слідкувати за станом свого майна. Аналізуючи вказане, очевидним є висновок, що відповідальність за стан внутрішніх електричних мереж будинку несе його власник, який повинен проявляти розумну обачність і не допускати споживання електроенергії поза приладами обліку. З цих мотивів суд відхиляє аргументи позивача за зустрічним позовом про те, що лічильник на час перевірки був не опломбований, показники якого показує нулі, відсутня кришка та інше. Такі твердження суд вважає непереконливими та відхиляє їх, оскільки доказів на підтвердження цього не надано. Разом з тим, суд не приймає аргументи представника позивача за зустрічним позовом щодо розподілу обов`язків доказування обставин цієї справи, зокрема про те, що саме АТ «Вінницяобленерго» мало надати суду докази того, хто саме і коли здійснив самовільне підключення, стосовно опломбування лічильника, його показників, відсутності кришки тощо. Оскільки доказів протилежного [PERSON] суду не надано, такі твердження відповідача свідчать про не правильне трактування норм, не відповідають засадам змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України, а також не спростовують правомірності дій позивача. Нормами спеціального законодавства, яке регулює правовідносини у сфері споживання електричної енергії, зокрема і Правилами роздрібного ринку електричної енергії, не передбачено, що оператор системи розподілу має розслідувати і доводити факт здійснення конкретним споживачем самовільного підключення до електричної мережі поза обліком. Крім акту, факт самовільного підключення також підтверджується схемою, на якій позначено втручання в електропроводку з боку споживача. З огляду на наведене, досліджені судом документи, також дають підстави критично ставитися до позиції сторони позивача за зустрічним позовом про те, що у схемі про порушення не відображені точки підключення до відповідних мереж, оскільки представником АТ «Вінницяобленерго» роз`яснено, що на схемі в якому саме місці відбулося втручання у вигляді самовільного підключення (між рубильником і лічильником), що позначено цифрою 5. Водночас на переконання суду такі доводи сторони позивача не впливають на вирішення даного спору. Крім того, опломбований пакет із зразком проводу знаходиться у позивача, як доказ виявленого порушення, передбаченого п.п. 7 п. 8.4.2. Правил. Отже, суд дійшов висновку про те, що АТ «Вінницяобенерго» правомірно здійснено нарахування обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії на підставі акту про порушення від 21.04.2021 № 01494, у зв`язку з чим правові підстави для скасування протоколу № 97 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил від 17.06.2021 відсутні. Аналізуючи представлений та детально роз`яснений представником позивача розрахунок правильним, за яким вартість спожитої енергії розрахована за спеціальною формулою № 8, яка передбачена Правилами, оскільки електрична енергія споживалася без обліку. На виконання вимог п.п. 8.4.12, 8.4.13 (для побутового споживача) Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії проведено розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 21.10.2020 по 21.04.2021 (183 дні) по 8 годин, сума якої становить 68 208,14 грн. Не погоджуючись із сумою боргу, свого розрахунку стороною відповідача суду не представлено, не наведено переконливих аргументів щодо заперечення правильності проведеного позивачем розрахунку, як і не надано беззаперечних доказів на спростування факту користування необлікованою електричною енергією у період, за які проведено нарахування. З огляду на викладене, судом достовірно встановлено факт безоблікового користування електроенергією з боку відповідача та правомірність здійсненого АТ «Вінницяобенерго» розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акту про порушення від 21.04.2021 № 01494, згідно п. 8.4.2 Правил, тому стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає 68 208, 14 грн., не відшкодованих споживачем у добровільному порядку збитків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 викладені висновки щодо правової природи грошових коштів, які особа має сплатити відповідно до Акта про порушення. Зокрема, за своєю правовою суттю ці кошти є фактично платою за поставлену електричну енергію, а тому вартість самовільно спожитої енергії (необлікованої) має бути компенсована. Аналогічні правові висновки викладені і в постанові Верховного Суд від 21.04.2021 у справі № 902/647/20. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Таким чином, враховуючи наведене вище, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість первісного позову та існування правових підстав для його задоволення. Оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено обставин недотримання АТ «Вінницяобленерго» вимог законодавства під час проведення перевірки, складання акта про порушення та його розгляду на засідання комісії, суд дійшов висновку про залишення без задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасувати рішення комісії СО «Гайсинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго», оформленого протоколом № 97 від 17.06.2021. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача за первісним позовом підлягають понесені позивачем за первісним позовом судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved