Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить суд: припинити обтяження нерухомого майна квартири [ADDRESS] шляхом зняття арешту, який зареєстрований 20.01.2021 року (номер запису про обтяження - 7500293) Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 03.07.2008 року на підставі постанови МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області від 03.07.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у виконавчій службі перебували виконавчі провадження: № 56779475 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-н/357/17/18 від 30.03.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Білоцерківтепломережа» боргу в сумі 16 831,75 грн.; № 54239344 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 3 від 14.01.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПФУ у Сквирському районі Київської області штрафу в розмірі 425 грн.; № 57678005 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-1175 від 22.02.2010 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь КП «Білоцерківтепломережа» боргу в сумі 7 908 грн. [INFO] [PERSON] помер. Позивач сплатила заборгованість за вказаними виконавчими документами та має намір оформити свідоцтво на спадщину після смерті свого сина [PERSON] , але згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявний не знятий арешт нерухомого майна (номер запису\~ про обтяження 7500293) померлого. Оскільки вказаний арешт порушує право власності позивача, адже позбавляє її права вільно розпоряджатись своїм майном, звернулась до суду з цим позовом. 28.07.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.08.2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до наявних у справі зворотних поштових повідомлень, третя особа та відповідач отримали копії ухвал про відкриття провадження з позовом та додатками 10.08.2022 року та 11.08.2022 року відповідно, копія ухвали про відкриття провадження направлена на адресу позивача повернулась на адресу суду 12.09.2022 року без вручення. 18.10.2022 року позивач звернулась до суду із заявою з проханням надати копію рішення суду по даній справі. У відповідь на вказану заяву судом надіслано копію ухвали від 18.08.2022 року про відкриття провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] від 20.02.2020 року, актовий запис № 342. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Білоцерківського нотаріального округу Цвинтарної Ірини Олександрівни № 22/02-31, останньою 20.01.2021 року заведено спадкову справу № 10/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого є мати [PERSON] . Спадкова маса складається з частки квартири [ADDRESS] . При здійсненні перевірки наявності чи відсутності арештів, заборон шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виявлено арешт нерухомого майна, зареєстрований 20.01.2021 року (номер запису про обтяження 7500293) Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 03.07.2008 року на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області від 03.07.2008 року. Таким чином [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири. 21.01.2022 року позивач звернулась до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням про закінчення виконавчих проваджень щодо [PERSON] та скасування вжитих виконавчою службою заходів, а саме зняти арешт зі спірного майна. У відповідь на вказане звернення 22.06.2022 року орган ДВС листом повідомив про те, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження: 1) 56779475 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-н/357/17/18 від 30.03.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Білоцерківтепломережа» боргу в сумі 16 831,75 грн. Зазначене виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження (у зв`язку зі смертю боржника); 2) [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 3 від 14.01.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПФУ у Сквирському районі Київської області залишку штрафу в розмірі 425 грн.; 3) 57678005 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-1175 від 22.02.2010 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь КП «Білоцерківтепломережа» боргу в сумі 7 908 грн. Крім того, лист містить роз`яснення щодо законодавчих підстав зняття арешту з майна боржника. Згідно з довідкою КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 13 від 31.01.2022 року, по особовому рахунку № [NUMBER] гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання станом на 01.01.2022 року відсутня, в тому числі сплачено борг за виконавчим листом 2-5696 від 23.07.07 року борг в сумі 4 648,74 грн. та судові витрати, за виконавчим листом № 2-1175 від 02.02.2010 року та судовим наказом № 2-н/357/17/18 від 22.01.2018 року. Відповідно до копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.2623336332.1 від 27.07.2022 року, сплачено борг згідно з ВП № 54239344 у розмірі 636,50 грн., отримувач ВДВС у м. Біла Церква. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може буті пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття\~ спадщини\~ з\~ умовою\~ чи\~ із застереженням. Незалежно\~ від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна. Згідно з підпунктом 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Судом встановлено, що арешт на квартиру [ADDRESS] накладено 20.01.2021 року (номер запису про обтяження - 7500293) Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 03.07.2008 року на підставі постанови МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області від 03.07.2008 року, однак Відділ ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) не підтвердив наявність виконавчих проваджень, які б відповідали даті постанови від 03.07.2008 року про накладення арешту, окрім № 56779475, 54239344, 57678005, які з`явились пізніше та заборгованість за якими повністю сплачена. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Оцінка надається як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. За встановлених обставин даної справи прослідковується, що постанова про накладення арешту (не міститься номер ВП) могла бути винесена в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-5696 від 23.07.2007 року.\~ Однак через відсутність матеріалів виконавчого провадження, в якому накладено арешт, а також відомостей про конкретного боржника за ним, позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку вирішити питання про зняття арешту зі спадкового майна після смерті її сина, що перешкоджає позивачу в оформленні спадщини та розпорядженні майном. Вказане може бути пов`язано з давністю виконавчого провадження (постанова про арешт майна від 03.07.2008 року). За наведених вище підстав дана справа підлягає вирішенню судом саме в позовному порядку про звільнення майна з-під арешту, а не за правилами судового контролю за виконанням рішення суду.\~ Таким чином, з метою захисту прав позивача та доступу до правосуддя, суд вважає про відсутність підстав для існування вищезазначеного обтяження та яке підлягає скасуванню повністю, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved