Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON] , яка була власницею земельної частки (паю) розміром 1,81 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в межах Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області), що перебувала у колективній власності КСГП "Слава" с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Чигиринської районної державної адміністрації № 69/04-02 від 21.05.2020 року згідно з даними Книги реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай), що видавалися Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області за 1996 рік, [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай)серії ЧР № 003863. Починаючи з травня 1995 року [INFO] на повному постійному утриманні [PERSON] перебувала її племінниця [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, досягненням пенсійного віку (непрацездатністю) та складним матеріальним становищем більше двох років перебувала на утриманні спадкодавця, при цьому остання утримувала племінницю, допомагала грошовиими коштами, продуктами харчування, купувала ліки, а [PERSON] постійно проживала у будинку своєї тітки. [PERSON] протягом шести місяців після смерті [PERSON] користувалася майном та речами померлої, вступивши таким чином у фактичне вололдіння та управління спадковим майном померлої, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Позивачка є дочкою [PERSON] , яка заповіла їй все належне на день смерті майно, окрім житлового будинку, який заповіла [PERSON] . Заповіт складено 22.12.2003 року та посвідчено секретарем Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Але для можливості оформити свої спадкові права їй потрібно встановити факт перебування матері на утриманні тітки [PERSON] та визнати право на вказану земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючі документи на неї втрачені, у зв'язку з чим нотаріус відмовила в оформленні спадкових прав та рекомендувала звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі та прохавїх задовольнити з підстав, викладених в матеріалах позову. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог та про розгляд справи без участі представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , в судове засідання теж не з`явилася, надіславши заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову та про розгляд справи без її участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердили суду, що протягом 1995-1997 років [PERSON] проживала у домоволодінні своєї тітки [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, де тітка утримувала племінницю. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07 жовтня 1997 року відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00038035702 від [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області) відкрилася спадщина. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Чигиринської районної державної адміністрації № 69/04-02 від 21.05.2020 року згідно з даними Книги реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай), що видавалися Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, у 1996 році на ім`я [PERSON] було виготовлено сертифікат серії ЧР № 003863 на земельну частку (пай) розміром 1,81 га в умовних кадастрових гектарах, про що в Книзі реєстрації зроблено запис № 429. У графі напроти прізвища [PERSON] стоїть підпис про отримання сертифікату на руки, відмітка "Погашено" - відсутня. Зазначений сертифікат серії ЧР № 003863 на земельну частку (пай) втрачено, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 42 від 22.10.2021 року. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Згідно зі ст.ст. 527, 531 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з довідкою № 218 від 09.12.2022 року, виданою виконавчим комітетом Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , інших членів сім`ї, утриманців, малолітніх, неповнолітніх дітей на день смерті останньої не зареєстпровано. Судячи з довідки № 298 від 11.09.2020 року, виданої Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, [PERSON] , померла [INFO] , була поєднана спільним побутом, вела спільне господарство та фактично проживала з тіткою - [PERSON] , померлою [INFO] , в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , а також провела похорон останньої. Як вбачається з довідки № 304 від 18.09.2020 року, виданої Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, в період з 1995 року [INFO] на повному утриманні [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , померлої [INFO] , перебувала племінниця [PERSON] , померла [INFO] . Вказана допомога була для [PERSON] постійним і основним джерелом для існування, оскільки остання була непрацездатною особою внаслідок досягнення пенсійного віку. Зазначені обставини підтвердлжуються і Актом про спільне проживання, складеним 04.08.2020 року у с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області комісією у складі сільського голови та депутатів Худоліївської сільської ради у присутності сусідів. З Акту випливає, що [PERSON] , померла [INFO] , та [PERSON] , померла [INFO] , фактично спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в її будинку залишилася проживати [PERSON] . Досліджені письмові докази підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою № 301 від 11.09.2020 року, виданою Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, [PERSON] , померла [INFO] , протягом шести місяців після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , користувалася рухомим та нерухомим майном померлої, обробляла присадибну земельну ділянку, доглядала за домогосподарством, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном. Судячи з даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 04.01.2023 року № 07/01-16, приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В. № 1/01-16 від 05.01.2023 року, приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Цинди Р.М. №05/01-16 від 11.01.2023 року, приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Кашицької О.Г. № 85/01-16 від 30.12.2022 року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцт про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Тобто, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача та третьої особи щодо встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] та обумовленість вказаної вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості реалізації позивачкою права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги в цій частині позову є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні, підтверджують той факт, що [PERSON] , будучи непрацездатною, перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до смерті останньої і в суду відсутні сумніви щодо цього. Що стосується визнання права на земельну частку (пай), то судом встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2008 року, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Оскільки спадкодавець померла після [INFO] , то дані правовідносини регулюються нормами ЦК України 2004 року. З матеріалів дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 589/2008, заведеної 08 листопада 2008 року після смерті [PERSON] , вбачається, що спадкоємцями майна померлої є позивачка та третя особа [PERSON] відповідно до заповіту від 22.12.2003 року, посвідченого секретарем Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. Оскільки [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом у вигляді права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЧР № 003863 після смерті [PERSON] і даний факт підтверджується, як зазначалося вище, довідкою № 301 від 11.09.2020 року, виданою Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, то зазначене майно також є предметом спадкування і входить до спадкової маси за заповітом від 22.12.2003 року, складеним [PERSON] . Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, згідно із вище вказаним заповітом обидві спадкоємиці прийняли спадщину, де [PERSON] успадкувала за заповітом відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 03.05.2022 року належний спадкодавиці житловий будинок з гоподарськими будівлями і спорудами, а [PERSON] 18.09.2009 року державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки. В той же час, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2022 року № 343/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право на земельну частку (пай) у розмірі 1,81 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), розташованої на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після якої прийняла [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та не підтвердженням факту перебування на утриманні спадкодавця. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, оцінючи зібрані докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і вцій частині позову та визнати за позивачкою право на вище вказану земельну частку (пай), належну [PERSON] після смерті [PERSON] . З урахуванням цього, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 524, 525, 527, 531, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved