Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживачів. Свій позов обґрунтовує тим, що 01.09.2021 між сторонами було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 165123, який є публічним договором приєднання та встановлює порядок й умови розподілу електричної енергії споживачам. 28.12.2021 позивачем у відповідності до положень п.5.7.7. Кодексу комерційного обліку електричної енергії надано заяву-повідомлення щодо отримання послуги з облаштування вузла обліку. У листі-відповіді на дану заяву від 04.01.2022 № 5, відповідачем вказано на необхідність додаткового надання: роз`яснень щодо підключення панелей, розміщених на даху будинку, половина якого має іншу адресу, паспортних технічних характеристик та сертифікатів відповідності на фотоелектричні прибори та інвертор ES5000, протоколів параметризації (випробувань) інверторного устаткування заводом-виробником або обслуговуючою організацією на відповідність до вимог ДСТУ EN 50160:2014, а також виконання монтажних робіт у відповідності з ТУ та робочим проектом на електропостачання житлового будинку. Відповідну вимогу позивач вважає незаконною, а запитувану документацію такою, що не перебуває у володінні позивача та суперечить загальній логіці порядку та умов розподілу електричної енергії споживачам. 21.01.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 14.02.2022\~рокупредставником відповідача було надано відзив на позов, в якому він вказує, що при обстеженні електроустановок позивача було виявлено, що всупереч положенням чинного національного законодавства, діючим робочим проектом встановлення вузла обліку передбачено на фасаді житлового будинку, що робить його незахищеним від доступу сторонніх осіб, тварин, птахів, комах, тощо, що може призвести до пошкодження обладнання. Окрім того, позивачем змонтовано спільну трубо стійку для встановлення вузла обліку, що теж не передбачено проектом, а місце її розташування знаходиться на території земельної ділянки, належність якої не можна визначити. В обґрунтування позиції відповідача у відзиві також зазначається, що на наданій позивачем схемі не вказано, які потужності панелей та устаткування для генерації електричної енергії дійсно існують, та які потужності слід вводити в експлуатацію. Наданий паспорт виробника інвертора не переведений з іноземної мови на державну, тому не можливо встановити його відповідність до державних стандартів у сфері електричної енергії; відсутня декларація відповідності (сертифікація) інвертора державним стандартам України; рекомендації щодо внесення змін до робочих проектів споживачем (представником споживача) не виконані. 23.03.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України закрито провадження в цій цивільній справі з посиланням на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися господарським судом у межах справи про банкрутством відповідача, яка перебуває у провадженні Господарського суду Черкаської області. 02.08.2022 постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 23.03.2022 скасовано, матеріали даної справи вирішено направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 05.10.2022 постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду касаційну скаргу відповідача без задоволення, постанову апеляційного суду від 02.10.2022 року залишено без змін. 30.11.2022 року Черкаським районним судом Черкаської області відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ухвали суду від 30.11.2022 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 01.09.2021 між сторонами було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 165123, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам. 28.12.2021 позивач звернувся із заявою-повідомленням щодо улаштування вузла обліку генеруючої установки приватного домогосподарства, що виробляє електричну енергію з енергії сонячного випромінювання. 30.12.2021 представником відповідача було обстеження генеруючих установок та вузлів обліку позивача за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Тубільці, вул. Байбузівська, 1 та [ADDRESS] , про що складено акти перевірки відповідності встановленої генеруючої установки приватного домогосподарства від 30.12.2021. Як вбачається з останніх, при перевірці встановлено: позивач володіє частиною будинку та іншою частиною будинку, що розташовані на відповідній земельній ділянці будь-які розпізнавальні знаки поділу цієї земельної ділянки на два окремі домогосподарства відсутні; з наданого витягу на окрему земельну ділянку кадастровий номер № 7124987500:05:001:0795 не вбачається, що дана земельна ділянка взагалі має одну адресу розташування з будинком; чинним робочим проектом передбачено встановлення вузла обліку на фасаді будинку за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , натомість відповідно не передбачено перенесення його на спільну трубо стійку, місце розташування якої знаходиться на території земельної ділянки, належність якої не можливо встановити; кількість встановлених фотоелектричних панелей не відповідає наданій схемі; на поданій схемі не вказано, які потужності дійсно існують, а які планується ввести в експлуатацію; наданий паспорт виробника інвертора не переведений з іноземної мови на державну, тому не можливо встановити його відповідність до державних стандартів у сфері електричної енергії;відсутня декларація відповідності (сертифікація) інвертора державним стандартам України; рекомендації щодо внесення змін до робочих проектів споживачем (представником споживача) не виконані. 04.01.2022 відповідач листом № 5 повідомив позивача про те, що для улаштування вузла обліку генеруючої установки, відповідач додатково потребує отримання: роз`яснень щодо підключення панелей, розміщених на даху будинку, половина якого має іншу адресу, паспортних технічних характеристик та сертифікатів відповідності на фотоелектричні прибори та інвертор ES5000, протоколи параметризації (випробувань) інверторного устаткування заводом-виробником або обслуговуючою організацією на відповідність до вимог ДСТУ EN 50160:2014, а також виконання монтажних робіт у відповідності з ТУ та робочим проектом на електропостачання житлового будинку. 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування Відповідно до п. 11.3.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 у разі виробництва електричної енергії генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства побутовий споживач забезпечує виконання вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії та цієї глави щодо організації комерційного обліку з можливістю визначення за своїм приватним домогосподарством балансу електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Пунктом 5.1.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії встановлено, що улаштування вузлів обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії необхідно здійснювати відповідно до вимог цього Кодексу, Правил роздрібного ринку, Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 липня 2017 року № 476, та проєктних рішень. Відповідно до п. 5.2.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії вузли обліку у замовників встановлюються відповідно до технічних рекомендацій, технічних умов (у разі приєднання до електричних мереж) та проєктних рішень (проєктів). За змістом положень п.п. 5.1.2-5.1.3. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, місце розміщення вузла обліку має бути захищеним від доступу сторонніх осіб, тварин, птахів, комах тощо, які можуть пошкодити обладнання, віддаленим від займистих матеріалів на відстань не менше 1,5 метра в усіх напрямах, безпечним і доступним для проведення технічного обслуговування, ремонту та заміни обладнання, відповідати вимогам правил безпеки та інших відповідних нормативних документів. Вузли обліку необхідно встановлювати таким чином, щоб була забезпечена можливість доступу споживачів, учасників ринку та інших заінтересованих сторін до нього для цілей контрольного огляду та/або технічної перевірки, а також візуального зчитування результатів вимірювання з лічильника без застосування спеціальних засобів та інструментів. Згідно із положеннями п.1.1.19. Правил улаштування електроустановок, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 № 476, електроустаткування та матеріали, що застосовуються в електроустановках, мають відповідати вимогам ДСТУ, ДНБ та інших відповідних чинних нормативних документів або технічних умов, затверджених в установленому порядку. На продукцію іноземного виробництва має бути оформлено документи відповідності згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ч.1. ст. 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті. За змістом ч. 1 ст. 30 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником. Згідно з п.7 Технічного регламенту безпеки низьковольтного\~електричного обладнання,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від 29 жовтня 2009 р. № 1149, забороняється введення в обіг електрообладнання без декларації про відповідність та національного знака відповідності, нанесеного згідно з правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599 Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188). Пунктом 1.5.6. Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 липня 2017 року № 476, визначено, що розрахункові вимірювальні комплекси потрібно встановлювати на межі поділу мережі за балансовою належністю або на визначеній межі експлуатаційної відповідальності (за винятком випадків, передбачених 1.5.10 1.5.11). Пунктом 5.1.4. Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що вузол обліку та відповідні точки вимірювання в електричних мережах мають розміщуватися на комерційній межі учасників ринку. В підпункті 28 п. 1.2.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії зазначено, що комерційна межа - одна або сукупність точок комерційного обліку, що обмежують область або площадку комерційного обліку. Комерційна межа вказується в договорі та, зазвичай, збігається з межею балансової належності. В пункті 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії міститься визначення «межа балансової належності» - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування. Межа експлуатаційної відповідальності - точка розділу електричної мережі за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації тих чи інших її ділянок або елементів, яка встановлюється за згодою сторін. За відсутності такої згоди межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності. Відповідно до п. 2.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і оператором системи (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін. Межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача та оператора системи (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, або встановлюється за згодою сторін. Якщо межа експлуатаційної відповідальності не збігається з межею балансової належності, у тому числі у випадку відсутності власника окремих елементів електричної мережі, сторони укладають договір про обслуговування ділянки між цими межами, в якому визначають взаємні обов`язки та відповідальність сторін з цього питання. Точка розподілу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності. Крім того, у відповідності до ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» встановлено, що до категорії генеруючих установок приватних домогосподарств, для яких застосовується «зелений» тариф для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств відносяться ті, в яких встановлена потужність не перевищує 30 кВт. Відповідно до п.1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 генеруюча установка приватного домогосподарства - комплекс взаємопов`язаних споруд і устаткування, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, які розташовані в межах приватного домогосподарства. Величина встановленої потужності генеруючих установок приватного(-их) домогосподарства(-в) визначається на підставі паспортів точок розподілу як сумарна потужність встановлених генеруючих установок за всіма площадками вимірювання приватного(-их) домогосподарства(-в), які належать індивідуальному побутовому споживачу на території України, у тому числі на праві спільної власності (спільне майно), і не може перевищувати, встановлену потужність для відповідної категорії генеруючої установки, визначеної законом; приватне домогосподарство - земельна ділянка разом з розташованими на ній за однією адресою житловим будинком або котеджем (та у разі наявності господарськими (присадибними) будівлями наземними та/або підземними комунікаціями), що належить індивідуальному побутовому споживачу на праві власності. До складу членів приватного домогосподарства належать його власник та співвласники. об`єкт побутового споживача - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості; Відповідно до положень п.п. 5.2.18-5.2.24 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, вузли обліку (ЗВТ та інше обладнання вузлів обліку) після їх улаштування мають бути введені в експлуатацію. Ведення в експлуатацію/виведення з експлуатації вузлів обліку здійснюється замовником та ППКО, що надавав послуги з їх улаштування або виведення з експлуатації відповідно до договору. Вузол обліку вважається введеним в експлуатацію з дати підписання сторонами акта введення у промислову експлуатацію. Введений в експлуатацію вузол обліку має бути опломбованим та прийнятим до розрахунків за електричну енергію (введеним в облік). Вузол обліку вважається введеним в облік з дати підписання сторонами акта пломбування. Введення в облік вузла обліку здійснюється у присутності замовника, оператора системи та ППКО (за рішенням замовника), що надавав послуги з улаштування вузла обліку відповідно до договору, протягом семи робочих днів з дня оплати замовником вартості цієї послуги. Послуга з введення в облік вузла обліку передбачає проведення технічної перевірки ЗВТ та інших складових вузла обліку, схеми їх підключення, а також пломбування ЗВТ, пристроїв та місць, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин кіл комерційного обліку. Відповідно до п. п. 5.7.1.,5.7.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі приєднання генеруючої установки (установок) приватного домогосподарства, призначеної для виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, у порядку, встановленому Кодексом системи розподілу, облаштування вузла(ів) обліку здійснюється ППКО відповідно до цього Кодексу, Правил роздрібного ринку, будівельного паспорта та проєктної документації (за наявності) за рахунок індивідуального побутового споживача. Розташовані в межах приватного домогосподарства за однією адресою електроустановки відбору (споживання) та генеруючі електроустановки, до яких мають застосовуватися однакові коефіцієнти «зеленого» тарифу та тарифи, повинні бути облаштовані одним загальним лічильником, що забезпечує здійснення погодинного обліку відпуску та відбору (споживання) електричної енергії з можливістю дистанційного зчитування показів цього лічильника. Пунктами 5.7.7.-5.7.9. Кодексу комерційного обліку електричної енергії визначено, що після приєднання генеруючої установки в порядку, встановленому Кодексом системи розподілу, індивідуальний побутовий споживач письмово звертається до ППКО із заявою про влаштування вузла обліку генеруючої установки приватного домогосподарства, що виробляє електричну енергію з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, відповідно до вимог цього Кодексу (додаток 2 до цього Кодексу). ППКО здійснює влаштування вузла обліку споживача протягом семи робочих днів з дня оплати споживачем послуг з улаштування вузла обліку. За результатами влаштування вузла обліку ППКО оформлює акт введення вузла обліку у промислову експлуатацію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Згідно із положеннями п.п. 11.3.10., 11.3.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, зобов`язання щодо купівлі постачальником універсальних послуг за «зеленим» тарифом обсягів виробленої електричної енергії генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства починають діяти з дати введення в облік вузла обліку генеруючої(-их) установки(-ок). Розрахунки за вироблену електричну енергію генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються постачальником універсальних послуг з дати реєстрації заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки. Дані комерційного обліку, визначені у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, є підставою для визначення обсягу електричної енергії, за яку постачальник універсальних послуг розраховується за "зеленим" тарифом із побутовим споживачем. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін З аналізу положень чинного законодавства судом встановлено, що підставою для визначення обсягу електричної енергії, за яку зобов`язаний розрахуватись постачальник універсальних послуг, є оплата коштів за облаштування вузла комерційного обліку та його введення в експлуатацію. Надавши рахунок позивачеві на сплату коштів за послуги з улаштування вузла обліку, відповідач фактично визнав би відповідність встановленого вузла комерційного обліку та генеруючої установки Правилам роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Кодексу систем розподілу. В матеріалах цивільної справи зазначається, що 28.11.2021 року позивач подав заяву-повідомлення щодо отримання послуги з улаштування вузла обліку. Однак, замість рахунку на сплату коштів за послуги з улаштування вузла обліку, відповідач направив лист-відповідь на дану заяву від 04.01.2022 № 5, у якій повідомив, що для улаштування вузла обліку генеруючої установки, відповідач потребує додаткових відомостей для підтвердження відповідності генеруючої установки приватного домоволодіння з використанням мережевого інвертора вимогам чинного національного законодавства. Суд зазначає, що улаштування вузлів обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії здійснюється лише у відповідності до чинного національного законодавства, зокрема, таким чином щоб вузол обліку був захищений від стороннього доступу, був безпечним та доступним для проведення обслуговування, ремонту, заміни обладнання, а також технічної перевіри та контрольного огляду. Водночас, судом встановлено, що всупереч положенням чинного національного законодавства, діючим робочим проектом передбачено встановлення вузла обліку на фасаді житлового будинку, що робить його незахищеним від доступу сторонніх осіб, тварин, птахів, комах, тощо, що може призвести до пошкодження обладнання. Окрім того, позивачем змонтовано спільну трубо стійку для встановлення вузла обліку, що теж не передбачено проектом. Рекомендації відповідача щодо внесення змін до робочих проектів споживачем (представником споживача) не виконані. Суд зазначає, що відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою. Однак, як вбачається із матеріалів справи, наданий позивачем паспорт виробника інвертора не переведений з іноземної мови на державну, тому не можливо встановити його відповідність до державних стандартів у сфері електричної енергії. Також відсутня декларація відповідності (сертифікація) інвертора державним стандартам України. Судом зроблено висновок, що обов`язковою умовою для встановлення генеруючої установки є наявність об`єкту споживання (житлового будинку), розташованої на земельній ділянці, на якому електрична енергія використовується на побутові потреби. При цьому, вузол обліку та відповідні точки вимірювання в електричних мережах мають розміщуватися на комерційній межі учасників ринку. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач володіє частиною будинку за адресою: [ADDRESS] та іншою частиною будинку за адресою [ADDRESS] , однак будь-які розпізнавальні знаки поділу цієї земельної ділянки на два окремі домогосподарства відсутні. Позивачем не надано документи, з яких вбачаються межі земельної ділянки між [ADDRESS] та [ADDRESS] . Формальний поділ будинку на 2 частини, що перебувають у власності однієї особи не може свідчити про використання однією і тією ж особою електричної енергії для побутових потреб одночасно в обох будинках. Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності на підставі свого внутрішнього переконання, за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, оскільки вважає, що права позивача щодо отримання рахунку на влаштування вузла обліку генеруючої установки приватного домогосподарства, що виробляє електричну енергію з енергії сонячного випромінювання, як споживача не порушено. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, які б свідчили, що позивач отримав незаконну відмову щодо влаштування вузла обліку генеруючої установки. Натомість, судом встановлено, що відповідач за результатами власного обстеження генеруючих установок та вузлів обліку позивача, потребував отримання додаткової інформації, необхідної для облаштування вузла обліку у відповідності до чинного законодавства для забезпечення енергоефективності, захисту майна та попередження незаконного комерційного виробництва електричної енергії, вказавши при цьому можливість повторного звернення. 5.\~Розподіл судових\~витрат За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed