Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач у листопаді 2022р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі по 6500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позов мотивовано, тим, що з 30.04.2010р. з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №407, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві. За час шлюбу з відповідачем у сторін народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . У березні 2022р.\~ зв`язку із військовою агресією рф проти України та веденням бойових дій на території Київської області та м.Київ, з малолітніми дітьми виїхала до Республіки Польща у м.Варшаву. У кінці травня 2022р. повернулась з дітьми повернулись до України та проживає з ними у своїх батьків у с.Микитинці Івано-Франківської міської територіальної громади Івано-Франківської області. Спільне життя з відповідачем як подружжя фактично припинено з березня 2022р., спільне господарство не ведуть, відповідач живе власним життям, малолітні діти проживають разом з нею. На даний час здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] , не працює, а доходу у розмірі 860,00грн., не вистачає для утримання дітей. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, власником тимчасової споруди торговельного призначення, який розділений на дві площі: 10 м.кв. та 8 кв.м., одну з яких (10 м.кв.) відповідач здає в оренду та отримує дохід в розмірі 11500,00грн, сукупний місячний дохід відповідача від підприємницької діяльності та від здачі в оренду тимчасової споруди складає близько 32000,00-35000,00. В добровільному порядку відповідач з березня 2022 року матеріальної допомоги дітям та не надає, прохання регулярно виділяти для них кошти залишає без реагування. Фактично з листопада 2022 року малолітні діти перебувають на утриманні її батьків та матері чоловіка [PERSON] . Відповідач є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, забезпечений власним житлом, кредитні зобов`язання відсутні, аліментних зобов`язань перед іншими особами немає, будь-які стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей чи перестарілих батьків на утриманні немає, повнолітніх дочки чи сина теж немає. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без її участі та позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного рішення суду не заперечила. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.04.2010р. сторони зареєстрували шлюб 30.04.2010р. (а.с.10). За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Відповідно до копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач та діти є внутрішньо переміщеними особами (а.с.14-16). Позивач на даний час офіційно не працевлаштована, що підтверджується наданою копією трудової книжки (а.с.17-18). Згідно з наданих позивачем копій документів вбачається, що відповідач є фізичною особою-підприємцем (а.с.19-20) та власником тимчасової споруди торговельного призначення (а.с.21-23). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум становить для - дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум становить для - дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Щодо вимоги стягнення аліментів з подальшою індексацією, то поняття індексації, хоч і передбачене СК України, однак індексація здійснюється під час виконання рішення суду виконавчими органами та не потребує додаткового рішення суду. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 10 листопада 2022 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial