Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського району Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрований у реєстрі за № 119. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили щодо задоволення позову та просили відмовити у його задоволені. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , які залишилися проживати з матір`ю. 14.07.2020 року Обухівським районним судом Київської області у справі № 372/1997/20 видано судовий наказ, який набрав чинності 14.07.2020 року, за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2020 року, та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.09.2020 року у справі № 372/1128/20 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розірвано зареєстрований 24.09.2011 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 82, шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 27.08.2020 року державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 62894874 з примусового виконання судового наказу, виданого Обухівським районним судом Київської області 26.08.2020 року у справі № 372/1997/20. Надалі, 01.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Дідківською Ю.В., зареєстрований у реєстрі за № 119. Відповідно до пункту 1 договору останній укладений на виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.09.2020 року у справі № 372/1128/20 та судового наказу від 14.07.2020 року у справі № 372/1997/20 для врегулювання відносин щодо сплати аліментів (утримання), визначення місця проживання та здійснення інших батьківських прав та виконання обов`язків щодо спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з підпунктом 2.1. договору за домовленістю Батьків встановлюються наступні мінімальні строки спілкування Батька з Дітьми, а саме: п.п.2.2.1. Кількість днів та час перебування Дітей у Батька з ночівлею або без ночівлі протягом кожного тижня кожного місяця та календарного року не може бути меншим ніж 3 (три) календарних дні на тиждень; п.п.2.2.2. Кількість днів протягом осінніх, зимових, весняних канікул, коли Діти перебувають безперервно протягом певної кількості календарних днів з Батьком без супроводу Матері, не може бути меншим ніж: 3 (три) календарних дні протягом осінніх канікул, 3 (три) календарних дні протягом зимових канікул, 3 (три) календарних дні протягом весняних канікул та 14 (чотирнадцять) днів протягом літніх канікул; п.п.2.2.3. Кількість загальнодержавних святкових днів, коли Діти перебуватимуть з Батьком без супроводу Матері, не може бути меншим ніж 5 (п`ять) календарних днів за рік. У підпункті 2.7 договору закріплено, що Батько зобов`язується не перешкоджати Матері у вільному спілкуванні з Дітьми та забезпечити виконання домовленостей Сторонами щодо спілкування Батька з Дітьми, для чого Батько зобов`язується повідомляти Матір про можливі зміни у місці перебування (місце постійного або тимчасового проживання) його особисто. Так само як і Матір бере на себе аналогічні обов`язки. Згідно з підпунктом 3.2.1 договору мати зобов`язалась без затримок і за попередньою домовленістю надавати Дітей Батьку у визначений день і час. За умовами пункту 4.2 договору батько зобов`язується утримувати дітей шляхом щомісячного перерахування матері на її рахунок, відкритий в установі банку, грошових коштів у національній валюті України - гривні, у розмірі, що дорівнює 3,75 прожиткових мінімумів на кожну дитину станом на день сплати відповідних платежів. Сплата аліментних платежів починається за місяць, у якому був підписаний та нотаріально посвідчений цей договір. Відповідно до пункту 5.3.4. договору за згодою сторін, у разі виникнення у Батька/Матері обставин, що можуть призвести до істотних змін у звичному житті Дітей, як то зміни матеріального стану, погіршення здоров`я, зміни кількості осіб, які перебувають на утриманні тощо, до даного Договору можуть бути внесені зміни або доповнення шляхом укладення додаткового нотаріально посвідченого договору. Таким же шляхом цей договір може бути розірвано. Одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між Сторонами питання зміни чи розірвання цього Договору вирішується в судовому порядку. Усі спори, що виникають в процесі виконання цього договору, та розбіжності в тлумаченні окремих положень цього договору вирішуються Сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Як слідує з долучених до матеріалів справи квитанцій, за період з червня 2020 року по січень 2022 року [PERSON] сплачено аліменти у загальному розмірі 169 850,40 грн. Звернувшись із даним позовом до суду, [PERSON] наголосив, що наразі його фінансовий стан суттєво погіршився, у зв`язку із чим останній позбавлений можливості надавати допомогу визначеному Договором між батьками від 01.03.2021 року у розмірі. Також позивач зауважив на порушенні [PERSON] умов договору щодо надання дітей позивачу та не перешкоджання вільного з ними спілкування. Так, до матеріалів справи позивачем долучено відомості з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» в Обухівському РУП ГУНП в Київській області, щодо зареєстрованих звернень [PERSON] 29.04.2022 року, 06.05.2022 року, 13.05.2022 року про те, що за адресою: [ADDRESS] , колишня дружина [PERSON] не дає зустрічатись із спільними дітьми [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2017 року народження, не дає забрати дітей на вихідні згідно рішення опікунської ради. 04.07.2022 року адвокат Ленська Т.І., яка діє в інтересах [PERSON] , зверталася до [PERSON] з досудовою вимогою про розірвання договору між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей від 01.03.2021 року та відповідним проєктом додаткової угоди для подальшого її нотаріального посвідчення. Натомість, сторони згоди щодо розірвання договору між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей від 01.03.2021 року не дійшли. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Серед загальних засад регулювання сімейних відносин у частині другій статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплена можливість урегулювання цих відносин за домовленістю (договором) між їх учасниками. Стаття 9 СК України визначає загальні межі договірного регулювання відносин між подружжям, а саме: така домовленість не повинна суперечити вимогам СК України, іншим законам та моральним засадам суспільства. Під вимогами законів у цьому випадку слід розуміти імперативні норми, що встановлюють заборону для договірного регулювання відносин подружжя. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. За положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років установлений: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Отже, розмір аліментів, які [PERSON] має сплачувати на виконання умов договору між батьками від 01.03.2021 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , становить 10 290,00 грн.(3,75*2 744), та на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , становить 8 253,75 грн. (3,75*2 201), що у загальному розмірі становить 18 543,75 грн. Утім, як стверджує позивач, починаючи з січня 2022 року його фінансовий стан унаслідок форс-мажорних обставин суттєво погіршився, у зв`язку із чим останній позбавлений можливості надавати допомогу у розмірі, визначеному Договором між батьками від 01.03.2021 року, а саме у розмірі 3,75 (три цілих сімдесят п`ять сотих) прожиткових мінімумів на кожну дитину станом на день сплати відповідних платежів. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб. Так, згідно з Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] (3 група - квартальна) за 2021 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період [PERSON] склала - 2 703814, грн. (без відрахування обов`язкових платежів). Проте, відповідно до Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] , за І квартал 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року загальна сума доходу за звітний (податковий) період [PERSON] склала 0 (нуль) грн. Отже, матеріалами справи підтверджується обґрунтованість доводів позивача про те, що наразі його фінансовий стан істотно змінився, тобто зменшився, що не надає позивачу об`єктивної можливості здійснювати виплати в установленому Договором між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей від 01.03.2021 року розмірі. При цьому судом ураховано, що розірвання Договору між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей від 01.03.2021 року не порушує права дітей на матеріальне утримання з боку батька, оскільки з останнього на підставі судового наказу Обухівського районного суду Київської області від 14.07.2020 року стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, доньки - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.06.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, судом прийнято до уваги, що Договір між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей від 01.03.2021 року не містить умов щодо визначення місця проживання дітей та між сторонами спір з цього приводу в межах даної справи відсутній. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання Договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 01.03.2021 року у зв`язку з істотною зміною обставин. Інші обставини та доводи судом ураховані, проте на результат вирішення спору не вплинули. За положеннями частин 2, 3 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Щодо клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 500,00 грн., суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до суду надано копії договору на надання правової допомоги від 10.06.2022 № 14/2022 з додатковою угодою № 1, акт приймання-передачі виконаних робіт від 23.01.2023 року на суму 25 500,00 грн. У свою чергу, відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи. Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсяг наданих послуг, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 10500,00 грн., з яких: 4500,00 грн. - написання та подання до суду позовної заяви, 750,00 грн. - написання та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи 28.11.2022 року, 1500,00 грн. - написання та подання до суду двох клопотань про поновлення строку для приєднання доказів від 25.10.2022 року, від 23.01.2023 року, 3750,00 грн. - участь у п`яти судових засіданнях. В іншій частині витрат суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх відшкодування, оскільки такі витрати не відносяться до неминучих та таких, що мають бути покладені на відповідача беззаперечно. Суд також зауважує, що до матеріалів справи не долучено доказів кількості витраченого адвокатом часу на дорогу до суду для подання відповідних заяв і клопотань, участі в судових засіданнях, чи понесених адвокатом фактичних витрат на проїзд. Натомість, положеннями пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved