Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначає, що 13.02.2014 року вона уклала договір довічного утримання із відповідачем [PERSON] за номером у реєстрі 680, яка на той час була зареєстрована у м. Знам`янка, Кіровоградської області, де проживала і доглядала за своєю матір`ю, добровільно взявши на себе обов`язок довічного її утримання, прийнявши квартиру [ADDRESS] у власність із накладенням заборони про відчуження нерухомого майна. Після смерті матері та початку збройної агресії Російської Федерації по відношенні до України, у 2015 році, відповідач залишила територію України, одноосібно припинивши надання обумовлених договором послуг по її утриманню, та припинила телефонне спілкування, повністю самоусунувшись від участі в її утриманні, медичному та матеріальному забезпеченні. Вона (позивач) неодноразово зверталась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського Нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної Світлани Станіславівни із проханням здійснити заходи щодо забезпечення виконання умов договору та/або розірвання договору із метою заміни набувача. Проте на день подання позову ситуація залишилася незмінною. Відповідач не спілкується із нею не надає передбачених договором послуг, проте остання позбавлена можливості самостійно розпоряджатися майном, в якому вона мешкає для задоволення своїх щоденних потреб у догляді і фінансуванні своїх витрат та позбавлена можливості в односторонньому порядку здійснити розірвання чи припинення договору довічного утримання (догляду) і усунути безпідставне обмеження у розпорядженні власним майном на користь сторони у договорі, яка своїх зобов`язань не виконує на протязі більш ніж семи років, тому змушена звернутися з даним позовом в суд, просить суд задовольнити позовні вимоги і розірвати договір довічного утримання (догляду) №680 від 13.02.2014 р. та повернути їй у власність квартиру [ADDRESS] Ухвалою суду від 03.10.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзив на позов не надано. Ухвалою суду від 02.11.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістила. Судом встановлено, що 13.02.2014 року [PERSON] уклала договір довічного утримання із [PERSON] за номером у реєстрі 680, за у мовами якого [PERSON] , добровільно взяла на себе обов`язок довічного утримання [PERSON] , прийнявши квартиру [ADDRESS] у власність із накладенням заборони про відчуження нерухомого майна. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Пунктом 1 вищезазначеного договору передбачено, що [PERSON] передає у власність [PERSON] придатну для використання за призначенням квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] приймає у власність вказану квартиру взамін чого зобов`язується забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Як встановлено судом на початку збройної агресії Російської Федерації по відношенні до України, у 2015 році, відповідач залишила територію України, одноосібно припинивши надання обумовлених договором послуг по утриманню позивачки. Згодом, на тлі ворожого відношення до України припинила і телефонне спілкування із відчуджувачем, повністю самоусунувшись від участі в її утриманні, медичному та матеріальному забезпеченні. Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] базується на законі, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн. сплачений позивачем при пред`явленні позову. На підставі викладеного і ст.ст.744, 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved