Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

19 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 03 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 400,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язалася їх повернути до 20 вересня 2019 року. Не повернувши своєчасно борг за договором позики від 03 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням надати їй у позику ще грошові кошти для здійснення своєї підприємницької діяльності та зобов`язувалася повернути кошти після реалізації товару. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики [PERSON] передала [PERSON] правовстановлюючі документи на належну їй однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після цього, 10 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали ще договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язалася їх повернути через 3 місяці, тобто 10 січня 2020 року. Однак відповідач не виконала зобов`язання за договорами позики, не повернула грошові кошти, ухиляється від спілкування з [PERSON] . За таких обставин позивач [PERSON] звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів та просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики від 03.09.2019 року та договором позики від 10.10.2019 року в сумі 87764,64 грн., з розрахунку 2400 доларів США х 36,5686 грн., за офіційним курсом гривні до долара встановленим Національним банком України станом на 19.09.2022 року, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Скиба В.Б. не з`явилися в судове засідання, хоча повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що в відповідності до ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.\~178\~ЦПК\~України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. За умовами договору [PERSON] отримала в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 400 доларів США, які зобов`язувалася повернути до 20 вересня 2019 року, що підтверджується розпискою. Крім того, 10 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. За умовами договору [PERSON] отримала в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які зобов`язувалася повернути протягом 3 місяців, що підтверджується розпискою. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК\~України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. За своєю правовою природою розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц. Відповідач свої зобов`язання за договорами позики не виконала в установлений строк, кошти не повернула, чим порушила права та інтереси позивача. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 03.09.2019 року та договором позики від 10.10.2019 року в сумі 87764,64 грн., з розрахунку 2400 доларів США х 36,5686 грн., за офіційним курсом гривні до долара встановленим Національним банком України станом на 19.09.2022 року З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача документально підтверджені судові в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved