Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У вересні 2021 року МТСБУ звернулось до Дарницького районного суду м. Києва із даним позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 58042,36 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 04.11.2018 року о 11 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом ?ВАЗ?, державний номерний знак [NUMBER] в Семиполки Броварського р-ну Київської області допустив зіткнення з транспортним засобом ?Шевроле?, державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Броварського міськрайонного суду Київської області - справа №361/7541/18 від 04.12.2018 року відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до Звіту № 8337 та інших документів встановлено, що сума регламентної виплати складає: 58 042,36 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 58 042,36 грн. 23 вересня 2021 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А. дану справу було передано до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. 17 листопада 2021 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2021 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г. 19 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 09 березня 2022 року. Представник позивача, будучи повідомленою належним чином, в судове засідання не з`явилась. В позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.11.2018 року о 11 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом ?ВАЗ?, державний номерний знак [NUMBER] в селі Семиполки Броварського р-ну Київської області допустив зіткнення з транспортним засобом ?Шевроле?, державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Броварського міськрайонного суду Київської області - справа №361/7541/18 від 04.12.2018 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб ?Шевроле?,\~державний номерний\~знак \~ [NUMBER] . Оскільки у власника цього транспортного засобу [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2185754 від 12.11.2017 року, то він звернувся до позивача (МТСБУ) з повідомленням №54008 від 05.11.2018 року про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування №54008 від 27.11.2018 року. 06.12.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності на замовлення ПрАТ ?СГ ?ТАС? складено Звіт № 8337 про оцінку автомобіля ?Шевроле Авео?, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого матеріальний збиток складає 56742,36 грн. Згідно наказу №1584 від 19.02.2019 р. Моторно (транспортного) страхового бюро України, довідки №1 від 01.02.2019 року Моторно (транспортного) страхового бюро України, платіжного доручення №912429 від 20.02.2019 р., Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило [PERSON] страхову виплату у розмірі 56742 грн. 36 коп. Згідно рахунку №244 від 11.01.2019 року, акту виконаних робіт, платіжного доручення №912657 від 27.02.2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило АТ ?СГ ?ТАС? виплату у розмірі 1300,00 грн. за врегулювання справи МТСБУ №54008. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і заперечення учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення\~для\~вирішення\~спра. Ці дані встановлюються\~такими\~засобами: 1)\~письмовими, речовими\~і електронними доказам; 2)\~висновками\~експертів; 3)\~показаннями\~свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України\~належними\~є докази,\~які\~містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування.\~Предметом доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявені вимоги\~чи заперечення\~або\~мають інше\~значення\~для\~розгляду\~справи\~і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового\~рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~\~ЦПК\~України достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй\~сукупності дають\~змогу\~дійти\~висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків\~випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~подаються докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-ІУ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Регрес регулюється нормами цивільного права, зокрема ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач має регресну вимогу в розмірі виплаченого страхового відшкодування до відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище суму. Відповідно ч.1,\~2,\~3,\~4\~ст.\~137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги .\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які підтверджуються платіжним дорученням № 903436 від 16.03.2021 року на суму 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved