Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить: визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] із ним - [PERSON] в [ADDRESS] та звільнити його від сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що з 20.08.2007 року по 24.09.2018 року, він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.09.2018 року згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області, після чого вони почали жити окремо. Стверджує, що від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвнаня шлюбу залишилися жити разом з відповідачем - [PERSON] , в м.Бібрка Перемишлянського району. Звертає увагу, що на протязі останніх двох років відповідач [PERSON] , часто хворіє і не може належно виконувати обов`язки щодо виховання дітей, тому діти проживають із нею в с.Торки Червоноградського району Львівської області. Наголошує, що до теперішнього часу він та відповідач [PERSON] , не дійшли згоди щодо місця проживання їхніх дітей. Зазначає, що він проживає у будинку-особняку своїх батьків в с.Торки Червоноградського району з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Вважає, що проживання чотирьох дітей разом із ним, відповідає їхнім інтересам, оскільки він має можливість забезпечити їм належні умови проживання та повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідач [PERSON] , забезпечити не взмозі. Також, ствверджує, що він спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. На його думку відповідач [PERSON] не може дати дітям належного виховання і розвитку, ні матеріального забезпечення та не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дітей умов проживання. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить проводити розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.34,35,44,45,65,66). Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, проте від представника третьої особи - Радехівської міської ради Львівської області, надійшло клопотання про розгляд зазначеної справи без їхньої участі за наявними у ній матеріалами. Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2022 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2022 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2007 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2007 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.09.2018 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно довідки Виконавчого комітету Бібрської міської ради від 09.06.2022 р. №937, діти [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але фактично там не проживають (проживають разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] ). Згідно довідки Виконавчого комітету Бібрської міської ради від 09.06.2022 р. №938, [PERSON] , 1989 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстровані: : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до Акту комісії Виконавчого комітету Бібрської міської ради від 09.06.2022 р., згідно свідчень сусідів, діти гр. [PERSON] , 1983 р.н.: [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але фактично там не проживають (проживають разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] ). Згідно довідки-характеристики №281 від 16.06.2022 р., [PERSON] , проживає в [ADDRESS] . За період проживання скарг до в.о. старости сіл Бишів, Забава, Ордів, Торки від сусідів на нього не надходило. За час проживання в с.Торки, показав себе з хорошої сторони, громадського порядку не порушував. Згідно довідки Виконавчого комітету Бібрської міської ради від 14.06.2022 р. №435, діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не зареєстровані і не проживають в будинку, що належить матері [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області №269 від 14.06.2022 р., [PERSON] , дійсно проживає і зареєстрований в [ADDRESS] , в будинку, який належить матері - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 25.01.2023 року затверджено висновок органу опіки і піклування, яким вважати за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Враховуючи вищезазначене, інтереси дітей, їх прихильність до батька, який їх виховує та їх спільне проживання за адресою: [ADDRESS] , позицію органу опіки та піклування про доцільність проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити. Стосовно позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.09.2018 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1200 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 22.06.2018 року і до їх повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 2ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved