Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20.06.2021 позивачем було замовлено у відповідача, яка на той час мала магазин на Центральному ринку у м. Вінниця, виготовлення та установку пам`ятника на могилу покійних батьків (стела, тумбочка, полка, плити, установка, доставка). Замовлення було оформлено Актом №32 від 20.06.2021 виконаних робіт (хоча роботи ще не були виконані, а лише обумовлено обсяг робіт), у якому стороною виконавця зазначено Виробниче об`єднання «Укркамінь», хоча юридичної особи з такою назвою позивач не знайшла, але такою була вивіска на магазині. Тоді ж, 20.06.2021, позивачем було сплачено аванс у розмірі 10 000,00 грн. У листопаді, відповідач повідомила позивачу, що пам`ятник ще не готовий, та попросила провести доплату у зв`язку із підняттям цін на матеріали, у розмірі 15 000,00 грн., які були сплачені 28.11.2021 р. Усі платежі зафіксовані у квитанції, що була виписана відповідачем. Позивач зазначає, що квитанція не є належним чином оформленою, оскільки у ній вказується два платежі, сплачені в різний період, а також відсутні усі необхідні реквізити. Зокрема, аванс 10 000,00 грн. був сплачений 20.06.2021 р., а доплата 15 000,00 грн. - 28.11.2021. Крім того, на квитанції використано печатку ФОП [PERSON] , яка не брала участі в домовленості сторін. Також, як стало відомо позивачу з відкритих джерел, ФОП [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність ще 30.05.2014. Відтак печатка була використана відповідачем неправомірно. У квитанції також було зазначено номер майстра, однак він на дзвінок повідомив, що не має стосунку до цієї справи. Тим не менше, квитанція є одним із письмових доказів передачі коштів. Крім того, відповідач також визнала факт передачі коштів, повернувши 15 000 грн. позивачу 18.08.2022 та підписавши Акт прийому-передачі, яким також зобов`язалась повернути залишок коштів. Пам`ятник не був виготовлений та установлений, у зв`язку з чим позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути кошти або виконати роботу. Так, 18.08.2022 сторони домовились про розірвання правовідносин та підписали Акт прийому-передачі, відповідно до якого [PERSON] повертає 15 000,00 грн. в рахунок повернення передплати за замовлення щодо виготовлення та встановлення пам`ятника (Акт №32 від 20.06.2021). [PERSON] отримала вказану суму. Залишок боргу становить 10 000,00 грн. Крім того, в Акті прийому-передачі [PERSON] власноручно дописано: «Зобов`язуюсь повернути доплату боргу 10 000 грн. 19.08-25.08.22», однак у зазначений період 19-25 серпня 2022 року кошти повернуті не були. 22.11.2022 позивач направила відповідачу вимогу про повернення коштів, однак відповідач не відреагувала. Позивач вважає, що на правовідносини сторін поширюється правове регулювання про договір підряду. В даному випадку сторони домовились про попередню оплату у сумарному розмірі 25 000,00 грн. Однак робота не була виконана протягом року. У зв`язку з цим сторони досягли домовленості про те, що позивач фактично відкликає своє замовлення, а відповідач повертає позивачу суму попередньої оплати. Сторони оформили свою домовленість Актом прийому-передачі від 18.08.2022. Оскільки відповідач, попри домовленість сторін, не повернула залишок попередньої оплати у розмірі 10 000,00 грн. позивач вважала за необхідне звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач рахує дату прострочення від 26.08.2022 - дня, до якого відповідач зобов`язалась повернути кошти. Кількість днів прострочення станом на 12.12.2022 - 109 днів. Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням суми боргу, помноженої на кількість днів прострочення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). 3% річних на суму боргу за період 109 днів становить 89,59 грн. Щодо розрахунку індексу інфляції, позивач просила стягнути на її користь з відповідача інфляційне збільшення боргу у розмірі 444 грн. 75 коп. Додатково просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., та судовий збір у розмірі 992,40 грн. Ухвалою суду від 03.01.2023 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялась повісткою та через оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звуко записувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом встановлено, що 20.06.2021 позивачем було замовлено у відповідача, виготовлення та установку пам`ятника на могилу покійних батьків (стела, тумбочка, полка, плити, установка, доставка). Замовлення було оформлено Актом №32 від 20.06.2021 виконаних робіт, у якому стороною виконавця зазначено Виробниче об`єднання «Укркамінь». Тоді ж, а саме 20.06.2021, позивачем було сплачено аванс у розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до товарного чеку №32 від 20.06.2021 року вбачається, що загальна сума, яка підлягає, до сплати за виконання та доставку замовлення становить 40 000 грн. Доплата 28.11.2021 року становить 15 000,00 грн. В графі «продавець» зазначено - [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до акту прийому-передачі від 18.08.2022 року [PERSON] повернула 15 000,00 грн. в рахунок повернення передплати за замовлення щодо виготовлення та встановлення пам`ятника [PERSON] . Позивач отримала вказану суму. З даного акту також вбачається, що залишок боргу становить 10 000,00 грн. Відповідач [PERSON] зобов`язалась повернути [PERSON] доплату заборгованості у сумі 10 000,00 грн. в строк з 19.08.-25.08.2022 року (а.с. 11). Згідно письмової вимоги [PERSON] від 22.11.2022 року до [PERSON] , позивач просила повернути їй залишок боргу у розмірі 10 000,00 грн. до 01.12.2022 у позасудовому порядку (а.с. 14). Дану вимогу від 22.11.2022 відповідач отримала особисто 24.11.2022 (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, п.п. 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: примусове виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. За змістом п. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з частиною дванадцятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частин 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає доведеним факт того, що зобов`язання відповідача про повернення коштів позивачу у розмірі 10 000,00 грн. не виконані. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком 3 % річних у розмірі 89,59 грн. та інфляційних втрат у розмірі 444,75 грн., у зв`язку з чим слід з відповідача за користь позивача стягнути вищезазначену суму. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надано. В своєму позові позивач також просила стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога, яка пов`язана із підготовкою позову до суду та його судовим розглядом надавалась позивачу адвокатом Синявською К.Ю., яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги №18/11 від 18.11.2022 та виданого на його підставі ордеру. З даного договору вбачається, що вартість правової допомоги становить 3 000 грн. Оплата передається одночасно з підписанням договору або перераховується на банківський рахунок адвоката (а.с.16).Також позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача

Outcome: approved