Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки: [PERSON] в розмірі 3500 гривень щомісячно до досягнення повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 13 лютого 2023 року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської. В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Позивач просила розглянути справу без її участі, свої вимоги підтримали. У випадку неявки відповідача, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників спору. Позиція позивача полягала у тому, що вона з відповідачем 04 червня 2018 року розірвали шлюб. Від спільного проживання з відповідачем у сторін народилась дочка, які на час подання позовної заяви не досягла повноліття, а тому потребують утримання. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від її утримання, на її користь слід стягнути аліменти у грошовій формі у розмірі по 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до її повноліття. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Щодо заочного розгляду справи. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Встановлені судом обставини. 04 червня 2018 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.06.2018 року серії [NUMBER] , виданого Пядицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.4). Встановлені судом правовідносини. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між позивачем та відповідачем виник спір, у якості батьків, щодо утримання дитини, в якому відповідач відмовляється від утримання своєї дочки до досягнення нею повноліття. Оцінка суду щодо права позивачки. Положення частини 1 і 2 статті 51 Конституції України гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А положеннями частини 6 статті 7 та частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини. Статті 180 та 181 СК України встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками. При цьому, згідно частини 1 статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Отже, виходячи із змісту наведених норм матеріального права, невиконання відповідачем, як батьком дитини свого обов`язку з його утримання до досягнення ним повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо дитини. А тому, на підставі частини першої статті 55 Конституції України, частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 18 Сімейного кодексу України порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до положень частини третьої статті 181, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову. Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; відсутність доказів про поганий стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України) суд урахувати також не міг, за відсутністю доказів їх наявності. Отже, оскільки позивачка просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 3500 гривень починаючи з дня пред`явлення позову до суду (тобто з 06 грудня 2022 року) і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Таким чином,

Outcome: partial