Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва у своїх інтересах та інтересах малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Вишгородської районної в м.Києві державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.11.2013 р. [PERSON] визнав себе батьком малолітнього сина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON] . Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 30.07.2019 року позивача було призначено опікуном малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , з яких 1/3 (одна третя) частка зазначеної квартири належала особисто [PERSON] та 2/3 (дві треті) частки належали його матері [PERSON] , з яких 1/3 (одна третя) частка належала їй особисто та 1/3 (одна третя) частка, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка, [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцем після її смерті залишився син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про право власності на вказану спадкову квартиру було видано Державною адміністрацією Московського району м. Києва, 11.11.1996 року, наказ № 13451. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями померлого є: його дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2012 р. батько дитини [PERSON] та мати дитини [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Опікуном [PERSON] призначено [PERSON] . В установлений законом строк всі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Адамської О. М. заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] кожний спадкоємець успадкував по 1/3 частці квартири [ADDRESS] . 21.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Адамською О.М. було винесено постанову про відмову [PERSON] , яка діє як законний представник, опікун, малолітнього [PERSON] , [INFO] , у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька- [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , теж прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не встигла оформити своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її мати- [PERSON] та малолітній син [PERSON] в рівних частках. [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка 1/3 частку спадкової квартири. Таким чином [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] 1/3 частку спадкової квартири та після смерті своєї матері [PERSON] 1/6 частку спадкової квартири. У встановлений законом строк позивач від свого імені та від імені малолітнього онука [PERSON] звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 11.03.2021 р. звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою від свого імені та від імені малолітнього [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . У заяві наряду з іншим спадковим майном вказана квартира [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. 11.02.2021 р. за № 200 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дочки - [PERSON] оскільки спадщина на квартиру [ADDRESS] [PERSON] була прийнята згідно закону та не була оформлена. Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 11.03.2021 р. за № 395 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі [ADDRESS] малолітньому [PERSON] після смерті матері - [PERSON] у зв`язку з тим, що спадщина не була оформлена на його померлу матір. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. З урахуванням зазначеного позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] , яка помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2021 витребувано з Другої київської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Адамської Олени Михайлівни спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано з Шостої запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано з Голосіївської районної державної адміністрації м. Києва інформацію щодо виготовлення та видачі Свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого Державною адміністрацією Московського району м. Києва 11.11.1996 року, наказ № 13451. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкрите судове засідання. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя (ст. 5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , реєстрація шлюбу відбулася 30.11.2013 року у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 1181 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . 04.05.2017 року Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано визнання [PERSON] свого батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] визнав себе батьком малолітнього сина - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON] . Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 30.07.2019 року [PERSON] призначена опікуном онука [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , з яких 1/3 (одна третя) частка зазначеної квартири належала особисто [PERSON] та 2/3 (дві треті) частки належали його матері [PERSON] , з яких 1/3 (одна третя) частка належала їй особисто та 1/3 (одна третя) частка, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка, [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцем після її смерті залишився син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про право власності на вказану спадкову квартиру було видано Державною адміністрацією Московського району м. Києва, 11.11.1996 року, наказ № 13451. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина, [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] батьківство якої було визнано [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва йд 11.06.2012 р. батько дитини [PERSON] та мати дитини [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Опікуном [PERSON] призначено [PERSON] . В установлений законом строк всі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Адамської Олени Михайлівни заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] кожний спадкоємець, а саме дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , успадкували по 1/3 частці квартири [ADDRESS] . Але, 21.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Адамською О.М. було винесено постанову про відмову [PERSON] , яка діє як законний представник, опікун, малолітнього [PERSON] , [INFO] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька- [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] теж прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не встигла оформити своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її мати [PERSON] та малолітній син [PERSON] в рівних частках. [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка 1/3 частку спадкової квартири. Тому кожний із її спадкоємців успадкував по 1/6 частці спадкової квартири. А саме [PERSON] успадкувала після смерті своєї дочки 1/6 частку квартири та син [PERSON] успадкував 1/6 частку квартири. Таким чином [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] 1/3 частку спадкової квартири та після смерті своєї матері [PERSON] 1/6 частку спадкової квартири. У встановлений законом строк [PERSON] від свого імені та від імені малолітнього онука [PERSON] звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 11.03.2021 р. [PERSON] звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою від свого імені та від імені малолітнього [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . У заяві наряду з іншим спадковим майном вказана квартира [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. 11.02.2021 р. за № 200 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дочки [PERSON] , оскільки спадщина на квартиру [ADDRESS] [PERSON] була прийнята згідно закону та не була оформлена. Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 11.03.2021 р. за № 395 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі [ADDRESS] малолітньому [PERSON] після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що спадщина не була оформлена на його померлу матір. Через відсутність оригіналу документа, що підтверджує право власності померлих на частку вказаної квартири у позивача та її онука, нотаріус відмовив у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1260 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Позивач вказує, що у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на частку квартиру та спадкові права онука на частку квартири, а тому звернулась до суду із даним позовом за захистом порушених прав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась із заявою до державного нотаріуса, однак їй та її онуку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки спадкодавці прийняли спадщину згідно закону та не оформили її. Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини від свого імені та в інтересах свого онука в межах встановленого шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, а отже позивач та її онук є такими, що прийняли спадщину. Зазначене право позивача та її онука підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування, оскільки у інший спосіб вони позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання у власність спадкового майна, а отже позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved