Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) в реформованому АПАК «Оранта», що знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Будучи єдиним спадкоємцем за законом, вона фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження особистим майном спадкодавця. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на земельну частку (пай). Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) по АПАК «Оранта» розташованого на території Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, яке належало спадкодавцю [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16.12.2022 року відкрито провадження за відповідним позовом та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, в позовних вимогах просить суд справу розглянути без її участі. Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом досліджені наступні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.09.1996 року Кропивнянською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №1934/35-22 від 20.10.2022 року, [PERSON] був включений в уточнений список громадян-членів агропромислової акціонерної корпорації «Оранта» Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району за №273, який затверджений рішенням загальних зборів АПАК «Оранта», протокол №1 від 26 лютого 1997 року, який входить до складу додатку до Державного акту серії ЖТ №13-09-0001 від 25 грудня 1995 року на право колективної власності на землю АПАК «Оранта» Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Запис щодо реєстрації та отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року). Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом. Вказане підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.1957 та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.1986р. Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №427/02-25/03 від 30.08.2021, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , розпорядившись його особистими речами, обробляла земельну ділянку, вчиняла дрібний ремонт у будинку. Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Ніни Дмитрівни № 403 від 22.11.2022, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на земельний пай (сертифікат). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №71009224 від 23.12.2022 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п.5 Указу). Виходячи з системного аналізу змісту статей 22, 23 ЗК України та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року, право на земельний пай особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, отримання КСП такого акту. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька [PERSON] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на земельну частку (пай), позивач не може реалізувати своє право на спадкування після померлого [PERSON] . Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Неналежне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права за позивачем в порядку спадкування за законом. Оскільки [PERSON] у визначеному законом порядку був включений до уточнених списків громадян-членів агропромислової акціонерної корпорації «Оранта» Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району і жодних доказів відсутності його членства в АПАК немає. Відповідач позов визнав. До позовної заяви долучено лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №1934/35-22 від 20.10.2022 року про видачу АПАК «Оранта» Державного акту на право колективної власності на землю, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), яке увійшло до спадкової маси і було успадковане [PERSON] . Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved