Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] , через свого представника, звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2022 року, близько 00:50 год, поблизу будинку 44В, що по вул. Героїв України в с. Левків Житомирського району Житомирської області, водій автомобіля «IKCO SAMAND», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] рухаючись зі сторони вул. Гринцевича у напрямку с. Буймир, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, в результаті чого втратив керування автомобілем та допустив його перекидання. Внаслідок вказаної ДТП водій [PERSON] та пасажир [PERSON] отримали тілесні ушкодження та загинули на місці пригоди, а пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження з якими був госпіталізований до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Горбачевського». Відомості за фактом вказаної пригоди 30.05.2022 року внесено до ЄРДР за № 12022060000000211, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Внаслідок загибелі [PERSON] , [PERSON] , яка є матір`ю загиблого, завдано моральну шкоду. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «IKCO SAMAND», д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісу № 205835280, то ПрАТ «УПСК», як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Дорожньо-транспортна пригода трапилась 30.05.2022 року, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 6500,00 грн. Отже, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 78000,00 грн. Оскільки у загиблого [PERSON] крім матері [PERSON] є ще батько - [PERSON] , дружина - [PERSON] та малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , то [PERSON] , як матері, належить від загального розміру відшкодування моральної шкоди, тобто 19500,00 грн. З огляду на зазначене, позивач просить суд: стягнути з ПрАТ «УПСК» на її користь 19500,00 грн моральної шкоди, у відповідності до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 11000,00 грн понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника та 4500,00 грн судових витрат на правничу допомогу. Ухвалою від 17.11.2022 року вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 35). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 19.12.2022 року представником ПрАТ «УПСК» подано відзив на позовну заяву (а.с. 38-40), де зазначає, що ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначено, що між страховою компанією та [PERSON] по судовій справі 278/2312/22, де розмір позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ "УПСК" страхового відшкодування склав 260000,00 грн, було укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування (далі - угода), де сума погодженого страхового відшкодування становила 210000,00 грн. На виконання даної угоди ПрАТ «УПСК» у повному обсязі виконало передбачені угодою зобов`язання, сплативши 210000,00 грн страхового відшкодування [PERSON] . Крім того зазначено, що в порушення спеціального порядку передбаченого ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ "УПСК" не зверталась. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено та сторонами справи не оспорено, що 30.05.2022 року, близько 00:50 год, поблизу будинку 44В, що по вул. Героїв України в с. Левків Житомирського району Житомирської області, водій автомобіля «IKCO SAMAND», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] рухаючись зі сторони вул. Гринцевича у напрямку с. Буймир, виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, в результаті чого втратив керування автомобілем та допустив його перекидання. Внаслідок вказаної ДТП водій [PERSON] та пасажир [PERSON] отримали тілесні ушкодження та загинули на місці пригоди, а пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження з якими був госпіталізований до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Горбачевського». 30.05.2022 року відомості про вказану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12022060000000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України (а.с. 8). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [INFO] помер [PERSON] у віці 39 років, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с. 14). Згідно довідки про причину смерті (а.с. 15) [PERSON] , 1983 року народження, помер [INFO] від перелому кісток склепіння черепа. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «IKCO SAMAND», д.н.з. [NUMBER] , застрахована на день події у ПрАТ «УПСК», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205835280 (а.с. 23). 15.07.2022 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури винесено постанову, якою кримінальне провадження № 12022060000000211 від 30.05.2022 року, за підозрою [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, закрити у зв`язку зі смертю підозрюваного (а.с. 9-13). У межах розгляду справи №278/2313/22, яка перебувала в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області (а.с. 46), 20.09.2022 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування, за умовами якої її сторонами визначено, що сума погодженого страхового відшкодування складає 210000,00 грн (а.с. 41). 03.10.2022 року на виконання умов угоди ПрАТ «УПСК» було проведено оплату [PERSON] у сумі 210000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 153753207 від 03.10.2022 року (а.с. 47). За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з положеннями ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Частиною 1 ст. 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п. 27.3). Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як вже досліджено судом, 20.09.2022 року між ПрАТ "УПСК" та [PERSON] з метою позасудового врегулювання спору укладено угоду про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (а.с. 41) відповідно до умов якої: 1. Сторони дійшли згоди, що розмір відшкодування, який страховик зобов`язаний сплатити [PERSON] страхове відшкодування у сумі 210000,00 грн. 2. Страховик зобов`язується здійснити виплату потерпілій до 03.10.2022 року. 3. Сторони дійшли згоди, що з моменту належного виконання страховиком взятого на себе за п. 2 цієї угоди обов`язку, зобов`язання страховика припиняються за угодою сторін шляхом виконання (ст. ст. 599,604 ЦК України). 4. [PERSON] заявляє, що з моменту належного виконання страховиком цієї угоди, вона не матиме до ПрАТ "УПСК" по судовій справі № 278/2313/22 жодни й майнових вимог та претензій, у тому числі щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, витрат на правову допомогу, пені, інфляційних витрат та інших фінансових санкцій. Суд вважає, що підписання даної угоди не є перешкодою для обмеження позивача в праві щодо звернення до страховика з вимогою про відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання на підставі згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивач [PERSON] не була стороною згаданої угоди від 20.09.2022 року, відтак щодо неї не вирішувалось питання щодо відшкодування шкоди та зазначених витрат. Враховуючи п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дату ДПТ в якій загинув син позивача, остання вправі претендувати на відшкодування відповідачем моральної шкоди. Страховик /МТСБУ здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами, загальний розмір регламентної виплати утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки. При цьому заявник повинен вказати на наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість виплати відшкодування одноразовим платежем, а страховик, у свою чергу, - надати оцінку цим обставинам та прийняти відповідне рішення (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 № 304/936/19 (61-12719сво20)). Дорожньо-транспортна пригода трапилась 30.05.2022 року, розмір мінімальної заробітної плати на той момент становив 6500,00 грн. Належна до виплати позивачу частка по відшкодуванні моральної шкоди становить 1/4 розміру страхового відшкодування. Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди позивачу становить 19500,00 грн (6500,00 х 12 / 4 = 19500,00). Відтак, з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] підлягає до стягнення 19500,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Доводи відповідача про те, що позивач із заявою до ПрАТ "УПСК" не звертався, відтак втратив право на отримання такого відшкодування, суд відхиляє, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19) зазначено, що у Законі не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Згідно ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. [PERSON] було понесено витрати на поховання у сумі 10660,00 грн, що підтверджується накладною № 175 від 30.05.2022 року, виданою ФОП [PERSON] (а.с. 18), а також витрати на виготовлення та спорудження нагробного пам`ятника у сумі 100949,00 грн, що підтверджується замовленням № ПП-000201 від 14.09.2022 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7656 від 14.09.2022 року, виданими ФОП [PERSON] (а.с. 20, 21). Ліміт відповідальності ПрАТ «УПСК» за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого становить 260000,00 грн. ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] , як дружині та законному представнику [PERSON] , 20.07.2021 року 210000,00 грн страхового відшкодування, про що зазначає як позивач у позовній заяві, так і відповідач у відзиві на позовну заяву. Окрім того, зазначене підтверджується платіжним доручення № 153753207 від 03.10.2022 року (а.с. 47). Таким чином, з ПрАТ «УПСК» підлягає стягненню з [PERSON] 11000,00 (до ліміту відповідальності) понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. Відносно позовної вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 4500,00 гривень, то слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведення експертизи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж-971 від 15.09.2022 року та детальний опис робіт від 02.11.2022 в розмірі 4500,00 гривень (а.с. 27-29). Клієнт має право здійснювати оплату наданих Адвокатським об`єднанням послуг лише після одержання грошової компенсації за спричинену шкоду (п. 3.2.2. розділ 3 договору). В питанні критеріїв також слід послатися на висновки Великої Палати Верхового Суду у справі № 755/9215/15ц, викладені у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував щодо розміру судових витрат на правову допомогу та не просив їх зменшити. З врахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved