Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] до договору купівлі-продажу від 14 вересня 2021 р. Продавцем було повідомлено про те, що до даної квартири у спільне користування відноситься нежитлове приміщення, яке знаходиться в цокольному поверсі даного будинку. Тобто, цокольний поверх житлового будинку [ADDRESS] є спільною власністю власників квартир та є нежитловим приміщенням цього\~будинку. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні спільним майном підвальним (цокольним) приміщенням, провів реконструкцію з переплануванням цокольного поверху житлової будівлі, а саме побудував додаткове приміщення для особистого використання та почав демонтаж однієї з стін історичної будівлі без отримання будь-якої дозвільної документації. Жодних домовленостей між сторонами з цього питання не було, в даній частині приміщенні, який мав окремий вхід, він зберігав особисті речі. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо припинення демонтажу приміщення, однак відповідач не реагував, почав уникати зустрічей, на телефоні дзвінки не відповідає. Крім того, позивач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору, він звертався до Чортківського відділення поліції, йому було роз`яснено про відсутність в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням. Ухвалою суду від 16.11.2022 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03.01.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просили суд їх задоволити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника Чортківської міської ради, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 14 вересня 2021 р., посвідченим приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] виданого УСЗН СП Чортківської міської ради 01 квітня 2019 р. [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи. Згідно довідки №114 від 27 вересня 2022 р. виданої КП «Чортків Дім» [PERSON] про те, що будинок [ADDRESS] , не знаходиться на балансі та обслуговуванні КП «Чортків дім». 28 червня 2022 р. Чортківська міська рада надала відповідь за результатами звернення [PERSON] щодо проведення реконструкції з переплануванням цокольного приміщення житлової будівлі, розташованої у історичному ареалі по [ADDRESS] розпорядженням Чортківського міського голови від 01.06.2022 №123-ОД створено відповідну комісію, за результати роботи якої складено акт від 03.06.2022. Міською радою направлено відповідні звернення до Державної інспекції архітектури та містобудування України (номер звернення: 01-13-659 від 16.06.2022) та тернопільський обласний центр охорони та наукових досліджень пам`яток культурної спадщини (номер звернення: 01-13-664 від 20.06.2022) щодо проведення перевірки порушення законодавства України у сфері містобудування та прийняти заходів для припинення самовільного будівництва та руйнування значної історичної будівлі- пам`ятки містобудування і архітектури місцевого значення. Як вбачається із виконавчого акту за результатами роботи тимчасової комісії, створеної за розпорядженням Чортківського міського голови для розгляду звернення гр.. [PERSON] від 03 червня 2022 р. комісією, у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було вирішено: довести до\~відома [PERSON] про\~відповідальність за\~самовільно розпочату реконструкцію цокольного поверху «значної історичної будівлі» початку XX століття, яка стоїть на обліку у Міністерстві культури та інформаційної політики України за охоронним №1777-М, як пам`ятка містобудування і архітектури місцевого значення; повідомити органи охорони культурної спадщини про руйнування елементів «значної історичної будівлі» та перепланування; звернутися до Державної інспекції архітектури та містобудування України з вимогою припинити самовільну реконструкцію та здійснити дії щодо відновлення цокольного поверху «значної історичної будівлі» початку XX століття, за адресою: [ADDRESS] у належному вигляді. Відповідно до звернень позивача до Чортківського районного відділу поліції, йому було роз`яснено про відсутність в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові, згідно із ст.ст. 317, 319 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна. Право користування є складовою частиною права власності на майно та припиняється автоматично з припиненням права власності. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до вимог частини другої статті 382 ЦК України власникам квартир у багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку. Отже, право володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями мають усі співвласники житлового будинку. Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Визначення поняття допоміжні приміщення надано у ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»: це - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об`єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо). Крім того, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Отже, спірне допоміжне приміщення не є житловим приміщенням та знаходиться у власності співвласників будинку по [ADDRESS] , обмеження позивача у користуванні даним допоміжним (нежитловим) приміщенням порушує його права, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved