Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у позовній заяві просила суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 12000,00 грн. щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця за поточний місяць, починаючи з 15.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка покликається на те, що 17 липня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували 17.07.2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1480. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.07.2018 року. На думку позивачки, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, у будь-якому випадку не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач самостійно забезпечити не може, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 12000,00 грн. кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач інших осіб на утриманні немає, отримує неофіційні доходи у розмірі 30000,00 грн. на місяць, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє відповідачу працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалою Франківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~06.09.2022\~року в\~задоволенні заяви\~представника позивача\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] про\~перехід з\~спрощеного позовного\~провадження до\~загального позовного\~провадження \~відмовлено. Визначено перейти до розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.10.2022 року заяву адвоката Романишина Я.Ол., який діє в інтересах [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. На адресу суду 30.11.2022 року на виконання ухвали суду надійшов лист з Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області. На виконання ухвали суду 30.11.2022 року на адресу суду надійшов лист з Головного управління ДПС у Львівській області. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача адвокат Романишин Я.О. в судове засідання звернувся із заявою про підтримання позовних вимог в повному обясязі, просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. В матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача адвоката Чернянського Р.І. від 03.10.2022 року про відкладення розгляду справи на інший день, надавши можливість ознайомитися з матеріалами справи. Однак, станом на день розгляду справи, представник відповідача та сам відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.43 ЦПК України, на ознайомлення з матеріалами справи. В судове засідання призначене на 09.02.2023 року на 11:00 год. представник відповідача адвокат Чернянськмий Р.І. повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший день без обґрунтування поважності причин такої неявки. Дану позицію сторони відповідача та його представника суд розцінює як зловживання процесуальними правами в контексті ст.44 ЦПК України та вважає за необхідне завершувати розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Суд звертає увагу стороні відповідача, що дана справа перебуває в провадженні Франківського районного суду з 18.11.2021\~року,\~відтак у всіх учасників справи було достатньо часу для наведення свої доводів у поданому до суду позові шляхом подачі відзиву, заперечень на позов, письмових пояснень та заперечень на ці пояснення тощо. За вищенаведених обставин суд вважає можливим завершувати судовий розгляд справи за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі даних та доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1480, який рішенням Франківського районного суду м.Львова від 17.07.2018 року розірвано, справа №465/2799/17. Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції здійснено актовий запис про народження 2228, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2015 року. Як вбачається з листа Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 10.11.2022 року, в реєстрі зареєстрованих осіб інформація на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з січня 2014 по вересень 2022 року відсутня. Листом Головного управління ДПС у Львівській області від 22.11.2022 року надано відповідь, в якій вказано, що згідно з даними інформаційної системи податкового органу [PERSON] перебуває на обліку з 11.07.2022 в ГУ ДПС у Львівській області, як фізична-особа підприємець. Відповідно до даних інформаційної системи податкового органу сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичною-особою підприємцем [PERSON] з моменту проведення державної реєстрації (11.07.2022) по 22.11.2022 не проводилась. Станом на 22.11.2022 заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду платежу /71040000/ відсутня. Додатково повідомлено, що станом на 22.11.2022 наявна заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб по коду платежу /18050400/ в сумі 1496,00 гривень. Інформація про ходи з Державного реєстру платників податків фізичних осіб [PERSON] за період 2014 рік 2017 рік відсутня, за 2018 рік у загальному розмірі 29085, 50 грн., за 2019 рік відсутня, за 2020 рік у загальному розмірі 122,35 грн., за 2021 рік у загальному розмірі 20975,53 грн., за лютий та квітень 2022 року 7297,48 грн. У відповідності до вимог ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до вимогст.150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 СК України). Згідно ст.184СК\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів недомовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Положеннями ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 р. передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.5 вказаного Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Частиною першою ст.191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги позицію сторони позивач та надає такій віри, оскільки остання зазначає, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, не має на утриманні інших осіб, отримує дохід (неофіційно) у розмірі 30000,00 грн., проте, доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 12000,00 грн., а також те, що у власності відповідача є нерухоме майно та транспортний засіб. Будь-яких спростувань наведеного суду не надано. А тому, враховуючи, що утримання дитини є обов`язком для обох батьків, виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 грн. щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини [PERSON] . Наведене не позбавляє права позивачки в подальшому звернутися в порядку ст.192 СК України до суду за збільшенням розміру присуджених аліментів у разі зміни матеріального становища відповідача. В порядку, визначеному п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial