Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та, остаточно уточнивши позовні вимоги, мотивує їх тим, що 29 жовтня 2017 року о 18 год. в м. Суми по вул. СКД сталась дорожньо-транспортна пригода. Автомобіль ВАЗ 21214 держ. номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] на пішохідному переході скоїв наїзд на позивача. За наслідками розгляду кримінальної справи № 591/449/18 провадження № 1-кп/591/130/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Своїми діями відповідач наніс позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в суму 10000 грн. Обгрунтовуючи такий розмір, позивач посилається на те, що після перенесеної коми він відчуває погіршення стану здоров`я та неможливість вести активний спосіб життя. Більше року він не міг ходити без сторонньої допомоги та підтримки милиць. Йому важко ходити, оскільки відчуває постійний головний біль та біль у нозі, яка була зламана в наслідок ДТП. Без сторонньої допомоги та палиці він не може ходити. Перенесена травма дала ускладнення на інші органи його тіла, тому й надалі він проходить лікувальні курси. Все перелічене призводить до його довготривалих, починаючи з моменту отримання тілесних ушкоджень й по теперішній час, моральних та фізичних страждань. Під час розгляду справи № 591/449/18 провадження № 1-кп/591/130/19 [PERSON] визнав факт нанесення йому моральної шкоди та факт понесення витрат на професійну правничу допомогу. З вказаних у первісних позовних вимогах 100000 грн. відповідач виплатив лише 40000 грн., які були витрачені на лікування позивача та реабілітаційні заходи. Також вказує на понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн., які підтверджені договорами та товарними чеками, копії яких містяться в матеріалах кримінальної справи. Посилаючись на вказане, просить стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. 00 коп. та на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. 00 коп. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року скасовано вирок Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року відносно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2019 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 05 лютого 2020 року, 13 год. 00 хв. 16 грудня 2019 року від представника ПрАТ «Райз-Максимко» надійшов відзив на позов (а.с. 54-56). 05 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 08 квітня 2020 року, 15 год. 00 хв. за клопотанням представника позивача. 08 квітня 2020 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи № 591/1710/19, провадження №1-кп/591/183/20 розгляд справи відкладено до 16 липня 2020 року, о 10 год. 00 хв. 16 липня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 06 жовтня 2020 року, 13 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року замінено у вказаній справі відповідача Північно-регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» належним відповідачем Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко», а також залучено до участі у вказаній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Еталон». 06 жовтня 2020 року протокольною ухвалою суду витребувано з Зарічного районного суду м. Суми матеріали кримінальної справи № 591/449/18 за обвинуваченням [PERSON] ; підготовче засідання відкладено до 29 грудня 2020 року, 11 год. 00 хв. у зв`язку із заміною відповідача у справі, та залученням третьої особи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2020 року закрито провадження у вказаній справі\~в частині позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «Райз-Максимко» про відшкодування матеріальної шкоди. 29 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 29 березня 2021 року 15 год. 30 хв. за клопотанням представника позивача для уточнення позовних вимог. 03 лютого 2021 року від позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с. 128). 29 березня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 02 липня 2021 року, о 13 год. 00 хв. за клопотанням відповідача [PERSON] 02 липня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 20 жовтня 2021 року, о 15 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача. 20 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 січня 2022 року, о 14 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача [PERSON] 18 січня 2022 року у зв`язку у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді кримінальної справи № 592/11918/13-к провадження № 1-о/591/1/22, розгляд справи відкладено до 11 березня 2022 року, 14 год. 30 хв. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справу призначено до розгляду на 01 липня 2022 року о 10 год. 00 хв.. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року витребувано у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» розрахунок страхового відшкодування, виплаченого [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АК7173666 від 03 серпня 2017 року та належним чином завірену копію страхового акту за №712-11881; закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 19 вересня 2022 року, 13 год. 30 хв. 19 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду у зв`язку\~з клопотанням\~відповідача, розгляд справи відкладено до 08 листопада 2022 року, 13 год. 30 хв. 08 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 27 грудня 2022 року о 10 год. 00 хв у зв`язку з запланованим відключенням електроенергії о 14-00 год. 27 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06 лютого 2023 року, 16 год. 20 хв. за клопотанням представника позивача про надання часу для подачі заяви про відвід судді. В зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , представник третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Еталон» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені судом належним чином. Від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яку обгрунтовує тим, що його дружина захворіла та нікому залишити дочку [PERSON] . Протокольною ухвалою суду в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено в зв`язку з тривалим перебуванням справи на розгляді та не наданням доказів на підтвердження поважності неявки в зазначене судове засідання. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час судового розгляду встановлено, що 29 жовтня 2017 року близько 16 год. 53 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2121, н.з. [NUMBER] в м. Суми, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по вул. СКД в районі буд. 25 в напрямку вул. Зеленко, при засліплені світом фар зустрічних автомобілів, знехтував мірами безпеки дорожнього руху, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.1 і 19.3 ПДР, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїздну частину по нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року у справі №591/449/18, провадження №1-кп/591/130/19, [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання (т.ІІ а.с.23-25 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року вирок Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2019 року відносно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] скасовано у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с. 7-9, т. ІІ а.с. 133-135 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18).. З копії полісу № АМ/9068898 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 серпня 2017 року вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21214, номерний знак [NUMBER] застрахований в ПрАТ «Страхова Компанія «Еталон» (а.с.64). ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь [PERSON] була здійснена виплата страхового відшкодування у сумі 40\~723 грн. 59 коп., що підтверджується копією страхового акту №712-11881 (а.с. 223). Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09 квітня 2020 року у справі №587/4/20 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» у відшкодування шкоди у порядку регресу 40\~723 грн. 59 коп. та судові витрати 1921 грн. 00 коп. (а.с.227-228). 18 квітня 2018 року [PERSON] складено розписку про отримання від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.( т. І а.с.176 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). 30 жовтня 2019 року [PERSON] складено розписку про отримання від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.(т. ІІ а.с.128 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). 03 листопада 2017 року між [PERSON] та адвокатом Новіковим С.П. укладена угода про надання юридичних послуг (т. І а.с.56 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). 03 листопада 2017 року між [PERSON] та адвокатом Новіковим С.П. укладена додаткова угода до угоди про надання юридичних послуг від 03 листопада 2017 року на підставі і в доповнення якої сторони домовились про наступне: в частині сплати коштів за надання адвокатом юридичних послуг становить 16500 грн. Вартість юридичних послуг Угоди погоджена на час підписання першої. В частині додаткових умов адвокат зобов`язаний при сплаті клієнтом коштів, за надані юридичні послуги першим, видати товарний чек (т. І а.с.57 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). 30 січня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Новіковим С.П. укладено договір про надання правової допомоги (т. І а.с.58 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). 30 січня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Новіковим С.П. укладена додаткова угода до угоди про надання юридичних послуг від 30 січня 2018 року, згідно п.1 якої в частині сплати кошів за надання адвокатом юридичних послуг вартість юридичних послуг становить 5\~000 грн. одне судове засідання. Сума/вартість юридичних послуг Угоди погоджена на час підписання першої. В частині додаткових умов - адвокат зобов`язаний при сплаті клієнтом коштів, за надані юридичні послуги першим, видати товарний чек (т.І а.с.59 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). З акту виконаних робіт від 30 січня 2018 року вбачається, що адвокатом Новіковим С.П. послуги, передбачені договором від 03 листопада 2017 року за період з 30 січня 2018 року по 30 січня 2018 року надані [PERSON] в повному обсязі на загальну суму 16500 грн.( т. І а.с. 60 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). В матеріалах справи мається квитанція від 03 листопада 2017 року на суму 16500 грн. за договором про надання юридичної допомоги [PERSON] (т. І а.с.61 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). Акт виконаних робіт за договором від 30 листопада 2017 року, складений 28 жовтня 2018 року про те, що послуги, передбачені договором від 30 листопада 2017 року за період з 30 листопада 2017 року по 22 жовтня 2018 року виконавцем надані замовнику в повному обсязі, а саме представляв інтереси в судовому слідстві Зарічного районного суду м. Суми в двадцяти судових засіданнях (т. І а.с.202 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є донькою позивача. Зазначила, що коли збили її батька 5 років тому, подзвонила мама, вона приїхала в лікарню. Батько розповів, що з ним сталося. Розуміючи, що може не бути добре, бо проблеми з ногою, тазом, він віддав гаманець, в якому були гроші, дав картку та повідомив пін-код. Вона поїхала за грошима. Зазначає, що постійно була поруч з батьком. Наступного дня батько впав в кому, в якій пробув 5 днів. За цей час жодної допомоги від відповідача не було. Усі ліки і продукти вона купувала за рахунок коштів батька. З цих грошей вона платила і адвокату. На ліки пішло 45000-47000 грн., адвокату 15\~000 грн.-17\~000 грн. сплатила, на продукти харчування приблизно 75\~000 грн. Зазначає, що її батько вів активний спосіб життя, їздив на присадибну ділянку. Після аварії став неспроможним нічого робити, має незадовільний стан здоров`я, який значно погіршився внаслідок ДТП. Відповідно до частини першої\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої\~статті 11 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом частини першої, пункту 1 частини другої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною першої\~статті 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він як потерпілий у ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , зазнав тілесних ушкоджень та проходив курс лікування, тому має право на відшкодування моральної шкоди. Під час судового розгляду встановлено, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» (а.с. 64). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів(стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі\~статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП,є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати\~\~(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Положення\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність(у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17. Відповідно до\~статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2\~статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Під час судового розгляду встановлено, що на відшкодування витрат на лікування [PERSON] йому сплачено 40723 грн. 59 коп., таким чином, відповідно до\~статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» мало б відшкодувати [PERSON] 2036 грн. 18 грн. моральної шкоди (40723,59 грн. х 5 %). Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про понесення [PERSON] інших витрат на лікування. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі викладеного, вбачається, що страховик відшкодовує моральну шкоду, розмір якої є не більше ніж 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у вчиненні ДТП. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди у сумі 75000,00 грн., з яких 72\~963, 82 грн. підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки решту моральної шкоди (2036 грн. 18 коп.) в силу вимог статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~мала б відшкодувати страхова компанія. З урахуванням того, що [PERSON] сплатив [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 40\~000 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди 32963 грн. 82 коп. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В матеріалах справи наявна квитанція від 03 листопада 2017 року на підтвердження сплати позивачем 16500 грн. за договором про надання юридичної допомоги (т. І а.с.61 матеріалів кримінальної справи № 591/449/18). Тобто, витрати на правову допомогу підтверджені належними доказами лише на суму 16500 грн.00 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Належних та допустимих доказів на підтвердження оплати витрат на правову допомогу в іншому розмірі суду не надано. З огляду на вказане, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] підлягають стягненню 32963 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 16500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України , враховуючи, що при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial