Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, в якій просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що із часу народження доньки і до теперішнього часу, тобто більш ніж 13 років, [PERSON] iз донькою не спілкувався, відносин не підтримував та не забезпечував останню матеріально. Виконував зобов`язання щодо сплати аліментів не регулярно, офіційно не працював та не вживав заходів щодо офіційного працевлаштування, останнім часом, порушуючи право дитини на повноцінне життя, взагалі не сплачував аліменти, що призвело до наявності в нього заборгованості. Крім того, [PERSON] взагалі бачився із донькою лише двічі, а саме: коли випадково зустрічалися на вулиці. При цьому, відповідач свідомо уникав зустрічі із донькою, жодного разу не зателефонував їй, не поцікавився її справами, не вітав доньку зі святами, навіть з днем народження. Хоча позивач не обмежувала [PERSON] у можливості спілкування із донькою. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 19 жовтня 2022 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що дочка позивача та відповідача народилась [INFO] , у той час відповідачу виповнилось лише 21 рік. Відповідач в силу свого віку на той час не розумів сутності сім`ї та необхідності її збереження, через молодий вік були інші пріоритети, наприклад спорт та зайняття футболом, а не сім`я. Позивач в силу свого теж молодого віку не змогла зберегти сім`ю, а навпаки сварками та претензіями лише ускладнювала відносини, що і стало причиною розірвання шлюбу. Вiдповiдач категорично заперечує описану в позові нібито його поведінку щодо зради та неповаги до жінки, оскільки така поведінка ніколи не була притаманна відповідачу. Через нерішучість та спокійність свого характеру відповідач довгі роки навіть боявся налагодити відносини з дочкою, хоча багато разів цього хотів. 07 грудня 2022 року від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації до суду надійшов Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав №102/02/38-4169 від 05.12.2022. Також представник третьої особи просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації. 05 січня 2023 року відповідачем подано заяву, в якій він не заперечує щодо задоволення позовних вимог та проти позбавлення його батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Також 25 січня 2023 року відповідачем подано заяву, в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, погоджується з позовними вимогами та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. У підготовчому засіданні 27 січня 2023 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів та клопотання про опитування дитини для встановлення її думки, які задоволені судом. Судом закрито підготовче провадження у справі та проведено розгляд справи по суті. Судом опитано дитину [PERSON] . Позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2008 до 20.04.2010. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю - [PERSON] , чоловіком матері - [PERSON] , та сестрою - [PERSON] , 2016 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15.03.2011 у справі № 22-5311/2011 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року змінено, визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач періодично здійснював оплату аліментів, однак станом на грудень 2022 року заборгованість становить 235368,93 грн. Відповідно до інформації з Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням української мови - гімназія № 39 імені гетьмана України Богдана Хмельницького» Деснянського району міста Києва», [PERSON] , [INFO] , навчається у даному навчальному закладі. Дитина зарекомендувала себе як старанна, уважна, дисциплінована та різнобічно розвинена учениця. Вона добре навчаться, має хороші здібності. Мати дитини регулярно відвідує школу, цікавиться успіхами дитини. Батько дитини до школи не приходив, по телефону з класним керівником не спілкувався, успіхами дитини не цікавився. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У абзаці четвертому частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до статті 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною восьмою статті 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Стаття 51 Конституції України та статті 151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] в судовому засіданні вказала, що хоче, щоб відповідача позбавили батьківських прав, оскільки вона його бачила тільки коли підписували документи на виїзд за кордон, в її житті він участі не приймав, не телефонує, навчанням не цікавиться, на день народження не вітає. Зараз вона проживає зі своєю сім`ю, має батька, який піклується про неї та її підтримує. У Висновку органу опіки та піклування № 102/02/38-4169 від 05.12.2022, що відповідно до характеристики родини [PERSON] з місця проживання, сім`я характеризується позитивно. Члени родини товариські, ввічливі, ведуть здоровий спосіб життя, шкідливих звичок не мають. Подружжя займається вихованням малолітніх доньок, [PERSON] та [PERSON] , приділяючи їм належну увагу. Батько дитини, [PERSON] , подав до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації заяву про те, що він не заперечує проти позову та просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . З пояснень малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] з`ясовано, що вона погоджується з тим, щоб її батька позбавили батьківських прав відносно неї, оскільки батько не телефонує їй та не вітає з днем народження. Коли відбувалась їх остання зустріч дитина не пам`ятає. На комісії були присутні мати дитини [PERSON] та малолітня [PERSON] . Мати дитини свої позовні вимоги підтримала і просила надати до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , написав заяву, відповідно до якої просив проводити засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, без його участі. Рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від № 20), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька, [PERSON] , відносно [PERSON] . [INFO] . За результатами дослідження доказів суд доходить висновку, що відповідачем допущено невиконання обов`язків з утримання та виховання доньки протягом тривалого часу. У судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька щодо доньки. Також суд враховує, що відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо доньки та вважає, що це забезпечить інтереси дитини. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved