Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

У січні 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування завданої шкоди у розмірі 2 295,00 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме здійснив незаконний вилов риби чим завдав шкоду рибним запасам у сумі 2 295,00 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. 27.08.2021року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Миколаївський рибоохоронний патруль» складено протокол про адміністративне правопорушення №016910/844 відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] 27.08.2021року о 19-00 год. в м. Миколаєві на Бузькому лимані в районі мікрорайону Варварівка проводив лов риби без дозволу на промисел, чим порушив п.п. 3.15. «Правил любительського і спортивного рибальства». Згідно проведеного розрахунку матеріальної шкоди заподіяної неправомірними діями відповідач [PERSON] заподіяв шкоду у розмірі 2 295,00 грн., яка розрахована відповідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. У зв`язку із цим на адресу відповідача 08.12.2021 року направлено претензію №2-06-9/518-21 про сплату суми завданих збитків у розмірі 2 295 грн 00 коп. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке. Відповідно до статті 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Згідно вимог частини 1 статті 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Відповідно статті 59 Закону України «Про тваринний світ», статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку має право пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу (водних біоресурсів). Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до положень частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, суд установив, що 27.08.2021 року, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, відповідачем було нанесено шкоду рибному господарству України на суму 2 295,00 грн. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, внаслідок якого завдано шкоду, доведено. За такого, слід вирішити питання щодо відшкодування завданих ним збитків, не вирішено. Відповідно до статті 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, нормами діючого законодавства встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, обов`язок по спростуванню якої покладається на відповідача. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону мають право на загальне і спеціальне використання об`єктів тваринного світу й зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно вимог статті 27 Закону України «Про тваринний світ», в порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до статті 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За приписами статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 63 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, підлягає компенсації в повному обсязі. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 6.2, 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, відповідачем було заподіяно шкоду рибному господарству України в розмірі 2 295,00 грн, яку у добровільному порядку останній не відшкодував, у зв`язку із чим вона підлягає стягненню в судовому порядку. За такого, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 2 270 грн 40 коп.

Outcome: approved