Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У грудні 2022 року представник позивача звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] з 2011 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та з 2016 року як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 04.10.2019 року відповідач звернулася до Управління соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради (далі - Управління) із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, які передбачені та призначаються згідно із Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми. Враховуючи надані відповідачем документи, їй Управлінням було призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року щомісячно у розмірі 3 423,66 грн., а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року щомісячно у розмірі 1 080,78 грн. 10.07.2020 року відповідач звернулася до Управління із черговою заявою про призначення допомоги. Нормами Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, в редакції від 24.07.2020 року, визначено, що допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкову державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців. Оскільки відповідач не працювала, не сплатила та за неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому вона не мала права на призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Позивачем 12.08.2022 року було направлено відповідачу лист з проханням надати до Управління заяв та відповідних документів для проведення перерахунку виплаченої державної допомоги на дітей одиноким матерям за нормами, які діяли до 01.07.2020 року, однак документи надано не було. Відповідачу було зроблено перерахунок надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року, який складає 3 423,66 грн., та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року, який складає 1 080,78 грн. Кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 1 080,78 грн. сплачені відповідачем добровільно 14.12.2020 року. У зв`язку з тим, що відповідач надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям не повертала, їй були направлені повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги одиноким матерям № 643 від 09.11.2021 року, № 243 від 10.06.2022 року та № 458 від 15.09.2022 року, однак на момент подання вказаною позовної заяви такі кошти відповідачем повернуті не були. Враховуючи викладене, представник позивача змушений звернутися до суду та просити стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 3 423,66 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Представник позивача Ялова Т.О. надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак конверти повернулися до суду з відміткою «адресата не було вдома», крім того, виклик до суду відповідача було здійснено шляхом розміщення 26.01.2023 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 26.01.2023 року вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2011 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та з 2016 року як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 04.10.2019 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради із черговою заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити допомогу на дітей одиноким матерям (а.с. 16-17). 10.07.2020 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради із черговою заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити допомогу на дітей одиноким матерям (а.с. 18-19), а також надала декларацію про майновий стан (а.с. 21-22). Позивачем 12.08.2022 року було направлено відповідачу лист з проханням надати до Управління заяв та відповідних документів для проведення перерахунку виплаченої державної допомоги на дітей одиноким матерям за нормами, які діяли до 01.07.2020 року (а.с. 24), однак документи надано не було Відповідно до розрахунку надміру отриманих коштів, відповідачу [PERSON] за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року було виплачено 3 423,66 грн. (а.с. 23). Відповідачу було направлено повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги одиноким матерям № 643 від 09.11.2021 року, № 243 від 10.06.2022 року та № 458 від 15.09.2022 року, однак заборгованість погашена не була (а.с. 25, 26, 27). Державна допомога на дітей одиноким матерям призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон) та «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751. Відповідно до ст. 3 Закону допомога на дітей одиноким матерям є одним із видів державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми. Положеннями ст. 181 Закону та п. 33 Порядку передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Частиною другою цієї статті передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» встановлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Згідно із п. 2 постанови КМУ № 632 від 22.07.2020 року встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до пункту 351 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632 «Про деякі питання виплати державної соціальної допомоги», допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30 червня 2020 року (включно), виплачується до закінчення строку її призначення. Згідно із п. 352 Порядку, у редакції від 24.07.2020 року, встановлено, що допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкову державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Пунктом 49 Порядку визначено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (частина перша статті 1213 ЦК України). Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: - якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у Постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17 у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт наявності надмірно отриманих коштів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 3 423,66 грн., однак права на її отримання вона не мала в силу п. 352 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми. Враховуючи викладене, з огляду на вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини у даному випадку, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем допущено порушення вимог Закону, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. (а.с. 32) необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved