Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що 13.04.2022 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6\~000,00 доларів США, 2\~500,00 євро та 5\~000,00 гривень, що підтверджується розпискою, згідно із якою останній зобов`язався повернути отримані кошти позивачу до 18.04.2022 року включно. Кошти повернуті не в повному обсязі, лише в сумі 2 000 доларів США, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 4\~000,00 доларів США, 2\~500,00 євро та 5\~000,00 гривень та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 4\~214,22 гривень, а також понесені ним судові витрати в загальному розмірі 18\~507 гривень 19 копійок. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 12.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої\~ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Представник позивача подав до суду заяву у якій просить провести розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. У наданий судом строк та станом на 27\~січня 2023\~року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Судом встановлено, що 13.04.2022 року [PERSON] отримано у [PERSON] у позику грошові кошти, про що відповідачем власноруч складено боргову розписку від 13.04.2022 року (а.с. 41). Відповідно до умов розписки, відповідач отримав від позивача 6\~000,00 доларів США, 2\~500,00 євро та 5\~000,00 гривень та зобов`язався повернути кошти до 18.04.2022 року. Відповідачем повернута сума в розмірі 2000доларів США, у встановлений термін (та на час розгляду справи - також) позика в повному обсязі не повернута. 20.10.2022 [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] направив [PERSON] лист-вимогу про повернення боргу (а.с.22). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За положеннями цивільного законодавства, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи, як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Такого висновку дійшов Верховний Суд (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня2019року по справі № 723/304/16-ц). Таким чином, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Крім того, частиною першою статті1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача підтверджує наявність боргу (постанова Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 483/1953/16-ц, провадження №61-33891св18). Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобов`язання, згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-369цс15) Таким чином за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 13.04.2022 року з відповідача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 4\~214, 22 гривень. Щодо вимоги позивача про стягнення суми боргу в іноземній валюті, суд зазначає наступне\~. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц зробила правовий висновок щодо стягнення заборгованості за договором позики у іноземній валюті, відповідно до якого частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договором позики в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за розпискою. Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок заборгованості щодо невиконання умов договору розписки від 13.04.2022 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 13.04.2022 року в розмірі 4\~000,00 доларів США, 2\~500,00 євро та 5\~000,00 гривень - сума позики, 4\~214,\~22\~гривень - сума 3% річних від простроченої суми позики. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так,\~судовий збір\~в сумі\~2\~507,19 грн, сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. Крім того, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат. Згідно договору №191 про надання правової допомоги від 17 жовтня 2022 року розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката становить - 16000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved