Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

В вересні 20122 р. позивач [PERSON] , інтереси якої представлені адвокатом Прохоровим О.О., звернулась до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини Позов мотивований тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва. Від шлюбу вони мають спільну дитину - малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що проживає з позивачем та перебуває на утриманні останньої. Позивач утримує та забезпечує дочку всім необхідним: купує одяг, продукти харчування, медикаменти, оплачує відвідування медичних закладів, та витрачає на дитину щомісячно більше 10 тис.грн. Відповідач не виконує свого обов`язку утримувати дочку, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, а саме 5 000,0 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.09.2022 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву не надходив. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду засобами поштового зв`язку позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи про те, що 18.09.2022 р. виїхала до Німеччини. Відповідач в судове засідання позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2 500,0 грн. щомісячно, посилаючись на те, що з 13.05.2022 р. він перебуває у новому шлюбі, працевлаштувався на роботу в ТОВ «Реєстрація незламності» бухгалтером, має заробітну плату в розмірі приблизно 7 500,0 грн., інших утриманців не має. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , - перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 р. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28.09.2016 р., яке набрало законної сили, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копією рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 759/10054/16-ц. Сторони у справі є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 190 від 29.01.2014 року. Після розірвання шлюбу та на момент розгляду справи спільна дитина сторін по справі проживає разом з матір`ю, що не заперечував відповідач. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач обрала спосіб стягнення аліментів та просить їх стягнути у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення, суд виходить з такого. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімум для дитину відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та спільної дитини, підтвердив, що офіційно працевлаштований, працюючи в ТОВ «Реєстрація незламності» на посаді бухгалтера та маючи зарплату в розмірі 7 500,0 грн., інших утриманців не має. Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, у 2023 році становить 2 833,0 грн. Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в тому числі і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з прожиткового мінімуму на дитину, встановленого законом, враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, має на утриманні лише одну спільну дитину сторін, приймає до уваги часткове визнання відповідачем позову у розмірі 2 500 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що на підтвердження своїх витрат на утримання дитини саме в розмірі 10 000,0 грн. щомісячно позивач не надала суду жодного доказу. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільної малолітньої дочки у розмірі майже повного прожиткового мінімуму - 2 500,00 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про витребування таких доказів судом. Крім того, в даному судовому провадженні позивачем не ставилось питання в порядку ст.185 СК України про стягнення додаткових витрат на дитину, а тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню саме на утримання дитини. Відповідно до ст.184 ч.2 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, у кожній зі сторін є право на звернення до суду в разі настання таких обставин. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 28.09.2022 року, і до повноліття дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 992,4 грн. (за ставкою, що діяла на час звернення позивача до суду), оскільки відповідно до ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial