Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

02.01.2023 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт, того, що договір купівлі- продажу від 28.09.2002 року ( реєстраційний №8-3768) квартири [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. З боку представника заявника [PERSON] - [PERSON] до судового засідання надійшла заява про можливість розгляду справи за її та заявника відсутності, в якій вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. З боку заінтересованої особи Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду надійшла заява щодо можливості розгляду справи за відсутності представника заінтересованої особи. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 28.09.2002 року зареєстрованого в реєстрі за №8-3768 , посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Драло Г.Л., укладеного між ним та [PERSON] , діючим від свого імені та від імені [PERSON] , належить є власником квартири [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 56,4 кв.м, в тому числі житловою 38,8 кв.м. 30.09.2002 року договір купівлі- продажу нерухомо майна від 28.09.2002 року №8-3768 зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під 459пр-стр154-р№2524. При укладенні договору покупець, а саме [PERSON] не звернув уваги на те, що в даному договір має місце помилка у написанні його прізвища, яка виникла внаслідок неправильного перекладу, а саме його прізвище зазначено як « [PERSON] » коли правильним є « [PERSON] », про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Наявність даної помилки унеможливлює заявнику повну реалізацію свого права власності. Внести виправлення у зазначений договір не є можливим, що стало підставою для становлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] договору купівлі- продажу від 28.09.2002 року зареєстрованого в реєстрі за №8-3768 , посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Драло Г.Л. Згідно архівної довідки Одеського державного нотаріального архіву від 04.10.2022 № 2359/01-18 серед документів архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори міститься справа №2-01 «Договори відчуження квартир та документи на підставі яких вони посвідчувались від 28.09.2002 том №147 стор 91, серед яких виявлено договір купівлі- продажу нерухомого майна, посвідчений 28.09.2002 за реєстровим №8-3768, сторонами якого є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » ім`я « [PERSON] » по- батькові « [PERSON] ». Дійсне свідчить про те, що саме в допущено помилку у написанні прізвища саме у договорі купівлі- продажу. Як наголошує положення ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Встановлення факту належності договору купівлі- продажу [PERSON] має для заявника юридичне значення, а саме встановлення даного факту необхідне для реалізації його права власності на нерухоме майно в повному обсязі. У зв`язку із розбіжностями у право встановлювальних документах заявник вимушений звернутися до суду оскільки не має змоги в повній мірі реалізувати своє право власності, гарантоване Конституцією України. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі- продажу від 28.09.2002 року ( реєстраційний №8-3768) квартири [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори Драло Г.Л., виданого на ім`я [PERSON] .

Outcome: approved