Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

14.11.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що на її утриманні знаходиться їх з відповідачем малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.12.2019р., відповідачу присуджено до сплати аліменти на утримання сина у розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син росте, а тому і затрати на його утримання зростають: кожні пів року вона змушена купувати сину нове взуття, одяг. Крім цього для нормального фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку вона змушена купувати дитині відповідні іграшки, книжки, вітаміни та інше. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання сина. Відповідач працює за кордоном, а тому має можливість утримувати сина на належному рівні. Просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 20.01.2023 року [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог - просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його та позивачки відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представником [PERSON] подано до суду заяву, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі частини усіх видів його заробітку, справу просить розглянути у його та відповідача відсутності. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню оскільки визнані учасниками справи, встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.12.2019р. відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн., але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ч.1 ст.182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2023р. становить 2 272 грн. Як зазначалося вище, у абз.2 ч.3 ст.181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд враховує, що виключно позивачці, як матері дитини, із якою проживає дитина, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача - батька дитини та вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, що забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку, відповідатиме потребам дитини. У суду відсутні підстави вважати, що така зміна способу стягнення аліментів порушуватиме права відповідача, який працездатною особою, а відтак, має можливість сплачувати аліменти в новому розмірі. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд погоджується із доводами позивачки щодо значних витрат на утримання дитини, які пов`язані із її розвитком; враховує, що участь в утриманні дитини - це обов`язок обох батьків, а також визнання відповідачем позову щодо сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі, приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] на утримання їхньої дитини аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги від 10.11.2022р., укладений між адвокатом Козачуком С.А. та позивачкою [PERSON] . Згідно акта приймання-передачі наданих юридичних послуг від 11.11.2022р., квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 11.11.2022р., позивачка [PERSON] оплатила адвокату Козачуку С.А. 4 000 грн. за надання правової допомоги. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимогу позивачки про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Заперечення представника відповідача - адвоката Онофрея В.К. про те, що розмір витрат на правову допомогу не відповідає розміру позовних вимог оскільки такі були зменшені, а також не додано до матеріалів справи доказів несення витрат на правову допомогу суд вважає безпідставними - витрати позивачки на оплату послуг адвоката є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, а також обсягом наданих послуг, і такі витрати документально підтверджені. Крім того, беручи до уваги, що позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved