Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона зіслалася на те, що з 24.03.2006 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24.03.2006 року, актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Сторони мають різні погляди на життя, не сходяться за характером, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Рішення позивачки про розірвання шлюбу усвідомлене,добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. В зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про дату, час та місце слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно повторного свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 15.04.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 24 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №23. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 15.04.2022 року, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110\~Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності\~ч. 1 ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у\~разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі ст.ст.110,\~112 СК України\~та

Outcome: approved