Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , де з подальшими уточненнями просить суд -визнати [PERSON] таким, що фактично вступив в управління спадковим майном після смерті батька [PERSON] ; -визнати недійсним Свідоцтво на спадщину, видане [PERSON] та посвідчене Бродівською державною нотаріальною конторою 11.01.1994 року по реєстру №46; -скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] з господарськими будівлями: сарай Б-1, вбиральня В-1, літня кухня Г-1; -визнати недійсним Договір дарування житлового будинку від 03.04.2020 року у [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Львівської області Митіяш І.А., серія та номер 206. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її свекруха, [PERSON] , проживала у [ADDRESS] ,померла [INFO] До цього часу у вказаному будинку проживали позивачка та її син та до своєї смерті [INFO] проживав її чоловік [PERSON] . Відтоді як померла свекруха від відповідачки [PERSON] їй стало відомо про те, що право власності на будинок з господарськими будівлями було повністю оформлено за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Бродівською державною нотаріальною конторою 11.01.1994 року по реєстру №46, а потім подаровано відповідачці. Вважає, що вищевказаний будинок [PERSON] оформила на себе незаконно та зазначила, що її свекор, [PERSON] , побудував та здав в експлуатацію житловий будинок у 1989 році, що підтверджується Актом про введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 29 вересня 1989 року та Рішенням №367 виконкому Бродівської міської Ради народних депутатів від 17.10.1989 р. Свекор помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов спірний будинок. Його спадкоємцями були дочка [PERSON] , син [PERSON] (її чоловік), який спадщину прийняв, оскільки проживав в цьому будинку і після смерті батька продовжував ним користуватись та утримувати його. Але чоловік за життя не оформив право власності на спірний будинок. Проте, незважаючи на це свекруха оформила право власності вцілому на весь будинок повністю на себе і подарувала його своїй доньці. Вважає, що, такими діями вона порушила її законне право вільно володіти та розпоряджатись спадковим майном після смерті чоловіка. На підставі ст.ст.1218, 1221, 1258, 1261, 147, 1216, 1267, 1268, 1270, 372, 392, 319, 717, 236, 203, 229 ЦК України, ст.ст.525 ,526, 529, 548, 549, 553, 76, 261 ЦК в редакції 1963 року просить позов задоволити. 30.03.2021 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 27.04.2021 року ухвала суду про витребування доказів. 31.05.2021 року ухвала суду про витребування доказів. 26.08.2021 залучено до участі у справі третіх осіб: Бродівську державну нотаріальну контору та приватного нотаріуса Бродівського районного нотаріального округу Матіяша Івана Антоновича. 23.08.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті. \~ \~ \~ \~Сторони, їх представники,треті особи в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи та письмових пояснень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, третіх осіб на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням письмових пояснень сторін, які долучені до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Так, 26.08.2021 року представник позивача адвоката Секретар О.Л. подала письмові пояснення зміст яких зводиться до того, що [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований разом з покійним батьком по день смерті батька в період з 10.02.1987 року по 22.01.2019 року, тому правова підстава для успадкування [PERSON] всього майна після смерті чоловіка відсутня. Відмова [PERSON] від своєї частки у спадковому майні після смерті батька була ним написана після спливу шестимісячного строку для подання такої заяви, тому є недійсною. Вважає, що спадкодавцю [PERSON] належала частка у житловому будинку, оскільки він, проживаючи разом з батьком прийняв спадщину після його смерті. В свою чергу [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , так як на час його смерті проживала за однією адресою [ADDRESS] . Зазначає, що правом оспорювати правочин цивільне законодавство наділяє не лише сторону правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи». 31.10.2022 року представник відповідача - адвокат Сиротюк Р.М. подав письмові пояснення у яких, зокрема, зазначив, що [PERSON] і [PERSON] діти покійно [PERSON] дійсно відмовилися від прийняття спадщини шляхом подання відповідних заяв. Претензій та вимог [PERSON] на спадкове майно від якого відмовився за життя не заявляв. Тому вважає, що права [PERSON] жодним чином не порушені, вона не була спадкоємцем і як наслідок є неналежним позивачем у даній справі. Дослідивши надані докази, з`ясувавши обставини справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи [INFO] помер [PERSON] (а.с.41). Спадкоємцями першої черги були його діти [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] збудований у 1989 році (а.с.9-10,37 зворот). \~ \~ \~ \~11.01.1994 року дружині [PERSON] державним нотаріусом Матіяш Г.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №46. Спадкове майно складалося із житлового будинку із господарськими будівлями, який занходиться [ADDRESS] (а.с.34). \~ \~ \~ \~Пізніше 25.02.2008 року дружині [PERSON] нотаріусом Бродівської державної нотаріальної контори Мартинюк О.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №708. Спадкове майно складалося із права на грошовий вклад з відповідними процентами, коменсацію та індексацію до нього (а.с.45). [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм частки спадщини, про що подали заяви у Бродівську державну нотаріальну контору (а.с.38-39). [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Спадкоємцями після його смерті є, зокрема, дружина [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем за адресою [ADDRESS] з часу одруження з 04.07.2000 року (а.с.11,14-15). \~ \~ \~ \~03.04.2020 року [PERSON] \~подарувала житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] дочці [PERSON] ,\~що підтверджується\~договором дарування\~посвідченого приватним\~нотаріусом Матіяшем\~І.А.,\~зареєстрованого в\~реєстрі №206. Житловий будинок належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.01.1994 року, реєстраційного посвідчення виданого 18.03.1994 року Золочівським МБТІ за Р.1517 (а.с.60-62). \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). \~ \~ \~ \~Згідно інформації Бродівської державної нотаріальної контори від 18.06.2021 року №206/01-16 спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] та спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не\~заводилися (а.с.63). \~ \~ \~ \~Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Спірні спадкові правовідносини, після смерті [PERSON] (батька чоловіка позивачки [PERSON] ) регулюються нормами ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), оскільки виникли до 1 січня 2004 року, спадкові правовідносини після смерті [PERSON] ., який помер [INFO] регулюються нормами ЦК України (2004 року). \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК УРСР передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. \~ \~ \~ \~Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Воля спадкоємця [PERSON] знайшла своє вираження в поданій ним до нотаріальної контори заяві про відмову від належної йому частки спадщини (а.с.39). Хоча, судом встановлено, що дана заява подана [PERSON] після спливу встановленого законом шестимісячного строку, однак суд зазначає, що протягом свого життя [PERSON] не вчинено жодних дій, які б свідчили про його наміри вчинити встановлені законом дії на відкликання даної заяви та його волю мати намір претендувати на свою частку у спадщині, що відкрилася після смерті батька [PERSON] . Тому, підстав вважати, що [PERSON] є таким, що фактично вступив в управління спадковим майном після смерті батька у суду немає. \~ \~ \~ \~ Відповідно свідоцтво на спадщину видане [PERSON] та посвідчене Бродівською державною нотаріальної конторою 11.01.1994 року у відповідності до чинного законодавства та з дотриманням усіх його вимог. Після смерті чоловіка позивачки [PERSON] , [INFO] його дружина [PERSON] мала право на прийняття спадщини, яка відкрилася після його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Оскільки до складу спадщини після смерті [PERSON] не входив житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відтак [PERSON] не може претендувати на його частку у праві власності як на спадкове майно. Щодо визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 03.04.2020 укладеного між [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. \~ \~ \~ \~Договір, що встановлює обов`язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. \~ \~ \~ \~У ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~ \~ \~ \~Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. \~ \~ \~ \~Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. \~ \~ \~ \~Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~ \~ \~ \~Договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну свідому уяву про предмет договору та досягли згоди про всі його істотні умови. \~ \~ \~ \~З оспорюваного договору дарування від 03.04.2020 року вбачається, що з однієї сторони дарувальник [PERSON] та з другої сторони обдаровуваний [PERSON] , попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, без будь-яких погроз, насильства як фізичного так і морального, уклали цей договір про таке: дарувальник передає безоплатно у власність обдаровуваного [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] . При цьому, посвідчуючи вказаний договір, нотаріус встановив сторони договору та їх дієздатність. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про не дотримання при укладенні договору дарування вищевказаних цивільно-правових норм позивач суду не надав та судом таких доказів не здобуто. З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, оскільки позивач не довів перед судом ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог з мотивів викладених вище. На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.15,16,261,1216,1218,1222,1268 ЦК України,

Outcome: dismissed