Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

26.04.2016 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 35379\~дол. США 58 центів, що еквівалентні за курсом НБУ станом на 05.11.2015 р. 816611,16 грн., з них: сума заборгованості за кредитом 14733,16 дол. США (340062,33\~грн.); сума заборгованості за відсотками 10300,67 дол. США (237754,12 грн.), сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 6927,83 дол. США (159904,14 грн.), сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 3417,92 дол. США (78890,56 грн.). Заявлені вимоги мотивує тим, що 18.07.2008 р. відповідачу [PERSON] за Договором кредиту № 380/1896/08-А (надалі Договір) надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15321 доларів США 00 центів зі сплатою 11,95 % річних, з кінцевим терміном поверенння 17.07.2015 р. В якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Договором з відповідачем [PERSON] 18.07.2008 р. укладено договір поруки № 380/353/08-Пор, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед Позивачем нести солідарну відповідальність за виконання Договору. Станом на 05.11.2015 р., в зв`язку із тривалим невиконанням умов договору щодо погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредиту, загальний розмір заборгованості відповідача складає 35379 доларів США 58 центів, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 14.12.2016 р. ухвалою суду призначено у справі судово-економічну експертизу. 17.05.2017 р. ухвалою суду відновлено провадження у справі в звязку із неможливістю провдення судово-економічної експертизи. 05.07.2017 р. ухвалою суду повторно призначено проведення судово-економічної експертизи та зупинено провадження у справі. 07.08.2017 р. в зв`язку із закінченням повноваджень судді Лебідь-Гавенко Г.М. справу передано для розгляду судді Грибановій Ю.Л. 10.11.2017 р. в зв`язку із закінченням повноваджень судді Грибанової Ю.Л. справу передано для розгляду судді Кравченко Л.М. 05.04.2018\~р. цивільну справу ухвалено розглядати у загальному позовному провадженні та почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. 17.10.2018 р. представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. 05.03.2019 р. представником позивача до суду подано відповідь на відзив. 09.12.2019 р. ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: [PERSON] про припиненя поруки. 26.11.2020\~р. ухвалою суду залучено до участі у справі за позовом правонаступника позивача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 234947). 13.02.2023 р. судом встановлено, що 30.11.2022 р. змінилася назва позивача Акціонерного Товариства «альфа-банк» (коротка назва - АТ «АЛЬФА-БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» ( коротка назва - Ат «сенс Банк»), код ЄДРПОУ 23494714. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи може зазнавати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції. Зміна назви юридичної особи тягне лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю правонаступника нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула та юридичної незмінності правопопередника учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення. За таких обставин, суд вважає за необхідне назву позивача Акціонерного Товариства «альфа-банк» змінити на належну - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (коротка назва - Ат «сенс Банк»), код ЄДРПОУ 23494714. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 752/5596/20 від 17.11.2020 р., яким припинино поруку, що виникла на підставі Договору поруки № 380/353/08-Пор від 18.07.2008 р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та Відповідачем - 2, просив застосувати строки позовної давності та з цих підстав відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника відповідача, з`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.07.2008 р. між [PERSON] (надалі Відповідач - 1) та АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (надалі Позивач) укладено Договір кредиту № 380/1896/08-А на купівлю автотранспортних засобів, умовами якого передбачено, надання у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15321 доларів США 00 центів зі сплатою 11,95 % річних, з кінцевим терміном поверенння 17.07.2015 р. Умовами Договору строків спеціальної позовної давності сторонами не визначено, а тому до даних правовідносин застосовуються строки загальної позовної давності визначені положенням 257 ЦК України. В якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Договором, 18.07.2008 р. з [PERSON] ( надалі Відповідач 2) укладено договір поруки № 380/353/08-Пор, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед Позивачем нести солідарну відповідальність за виконання Договору. Представником відповідача визнано вказані вище обставини, в тому числі щодо отримання відповідачем 1 кредитних коштів, а тому в силу вимог ЦПК України дана обставина не підлягає доведенню. Сторонами визнано наявність у Відповідача 1 зобов`язань зі щомісячного повернення боргу зі сплатою відсотків. Згідно розрахунку вимог банку у зв`язку із неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 380/1896/08-А від 18.07.2008 р., станом на 05.11.2015р., останньою датою\~погашення Відповідачем\~ 1\~простроченої заборгованості\~є 12.03.2010\~р. (а.с. 19 т. 1). 17.11.2020 р. рішенням Голосіївського районного суду м.Києва, справа №752/5596/20, визнано поруку, що виникла на підставі Договору поруки № 380/353/08-Пор від 18.07.2008 р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та Відповідачем - 2, припиненою. Відповідно до ч.1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено\~ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1\~статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верхового Суду України, викладеним у постанові від 30.09.2015 р. у справі № 6-154цс15. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 266 ЦК України\~передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останню проплату за вказаним кредитним договором відповідачем було здійснено 12.03.2010 р. в сумі 64,99 доларів США в рахунок погашення заборгованості. З даним позовом Позивач звернувся до суду 26.04.2016 р., тобто поза межами строків позовної давності. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про наявність підстав для застосування строків позовної давності, а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень\~ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати залишаються на ньому. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed