Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня місяця 2021 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якого не виникає.\~ В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. При цьому, зазначив, що на примирення категорично не погоджується, так як вони припинили спільне проживання з березня 2021 року, і з вказаного часу не спілкуються. В судовому засіданні 05.01.2023 позивач свої вимоги підтримував, посилаючись на подружні зради. Проти надання строку на примирення категорично заперечував. Відповідач про причини неявки не повідомила, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, повідомленням в електронній формі на її електронну пошту, телефонограмою та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.\~ Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 15.09.2018 (актовий запис №2171). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони з березня 2021 року припинили спільне проживання та проживають окремо. Позивач категорично не бажає примирення, що вбачається з його заяви. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.\~\~

Outcome: approved