Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

24.09.2021 р. позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.10.2011 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , актовий запис №534. Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 15 квітня 2010 року, з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. На виконання рішення 15.04.2010 р. Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, було видано виконавчий лист по справі №2-2519/2010 р., який був пред`явлений до виконання. Після відкриття виконавчого провадження. Постановою заступника начальника Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.09.2021 р. ВП№50825174. Виконавче провадження було закінчене у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Однак, всупереч вказаного рішення суду, відповідач недобросовісно виконував свої обов`язки щодо сплати аліментів, сплачував не регулярно та не в повному обсязі, а з березня 2020 р. не сплачує їх взагалі, у зв`язку з чим звернулася із відповідною заявою до ДВС щодо надання довідки про заборгованість. Відповідно до розрахунку наданого заступником начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.09.2021 р. розмір заборгованості за виконавчим листом по стягненню аліментів за період 01.03.2020 р. по 12.09.2021 р. складає 61 729 грн. 05 коп., сума неустойки складає 18\~554 грн. 93 коп., на час зварення до суду відповідач заборгованості не сплатив, у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання доньки, матеріальний стан погіршився, тому за захистом порушених прав та інтересів дитини, прийняла рішення звернутися з позовом до суду. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про слухання справи, не прибула. 07 грудня 2021 року за вхідним №23738/21 надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення повісток рекомендованими повідомленнями, які згідно поштового повідомлення повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній» «за спливом терміну зберігання» (34-35,54-55,72-73), причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Третя особа: Тернівський відділ виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно поштового повідомлення (а.с.33,42), відповідно до довідки про направлення sms-повідомлення та офіційну електронну адресу (а.с.46-47,53,59-60,65-66,71) та особистої розписки представника третьої особи (а.с.48) причини своєї неявки суду не повідомили. Неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду цивільної справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 04.10.2011 р. сторони розірвали шлюб (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , актовий запис №534 сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 30% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 березня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа виданим Тернівським районним судим міста Кривого Рогу від 15 жовтня 2010 року (а.с.10). На підставі постанови заступника начальника Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.09.2021 р. ВП№50825174. виконавче провадження закінчене у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення (а.с.12). Відповідно до розрахунку заступника начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області розмір борг станом на 01.03.2020 р. за виконавчим листом №2-2519 від 15.04.2010 р. по стягненню аліментів за період березня 2020 р. по грудень 2020 р. складає 32 763 грн. 75 коп. (а.с.13), відповідно до розрахунку за період 01.03.2020 р. по 12.09.2021 р. складає 61 729 грн. 05 коп. (а.с.14). Позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 18\~554 грн. 93 коп., яку позивач просила стягнути з відповідача на його користь. Проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідає висновкам, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, його здійснено з урахуванням за кожний день прострочення сплати аліментів, та у відповідності до вимог ст. 196 СК України, пеня розрахована не більше 100 відсотків заборгованості, що є арифметично правильно зробленим (а.с15). Вирішуючи вказаний спір, суд з`ясував розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановив строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконаним, та з урахуванням встановленого обчислив розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також, позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вище зазначена пеня. Відповідач, належним чином повідомлений, у судове засідання не прибув, доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, заборгованість, слід виходити із пояснень представника та наданих доказів до суду, утворилася без поважних причин та не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що спір є майновим з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved