Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати ухвалення рішення і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2012 вони з відповідачем уклали шлюб від якого в них народився син [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній час позивач самостійно виховує сина, а відповідач жодним чином не приймає участь у вихованні, утриманні та задоволенні потреб сина. На підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.06.2021 дитина проживає разом з позивачем. Крім того зазначив, що відповідач працює неофіційно та отримує дохід близько 25000,00 грн. щомісячно з-за кордону. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що вона приймає участь в забезпеченні дитини усім необхідним, дитина знаходиться в неї три дні на тиждень, тобто в п`ятницю, суботу та неділю. До того ж, позивачем не надано жодних доказів щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків та ухилення від виховання і спілкування з дитиною. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2021 провадження по справі за вищевказаною справою було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №489/1835/20\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 07.11.2022 провадження по справі поновлено та розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи і\~оцінивши наявні\~в ній докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони записані батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №995. Згідно рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.06.2021, яке набрало законної сили 15.07.2021, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Також судом встановлено, що в квітні 2020 року відповідач звернулась до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2021 шлюб між сторонами було розірвано, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини останній було відмовлено. Вищевказане рішення суду набрало законної сили 17.01.2023. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до вимог статей \~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи інтереси дитини та те, що дитина проживає разом з позивачем, відповідач є працездатною, відомості щодо знаходження на її утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні,

Outcome: approved