Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

13.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішень сесії Старосамбірської міської ради, державної реєстрації на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 10.08.2009 року до Старосамбірської міської ради звернулася громадянка [PERSON] , жителька [ADDRESS] для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в м. Старий Самбір. 15.08.2009 року рішенням сесії Старосамбірської міської ради №1341 [PERSON] включено в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в м. Старий Самбір Львівської області. 08.07.2015 року рішенням Старосамбірської міської ради №2926 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , [PERSON] , площею 0,0100 га. 03.09.2015 року рішенням Старосамбірської міської ради №3049 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0840 га у власність, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель громадянці [PERSON] за вищевказаною адресою. Вважає, що вищезгадані рішення Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 року №2926 та від 03.09.2015 року №3049 суперечать вимогам законодавства, оскільки 28.01.2015 року за № 2568 прийнято рішення міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в [ADDRESS] з метою надання земельних ділянок тільки для учасників АТО, які звертаються до міської ради з заявами про надання земельних ділянок під будівництво житлових будинків. А станом на вересень 2015 року із заявами до Старосамбірської міської ради про пільгове виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва звернулося більше 70 учасників антитерорестичної операції на Сході України, зокрема і позивач. Одночасно, [PERSON] учасником антитерористичної операції в Східних регіонах України не є, підтверджуючих документів з даного приводу до Старосамбірської міської ради не надала, а тому, земельну ділянку під будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , яка розташована саме у кварталі забудови для учасників АТО, їй Старосамбірською міською радою було надано незаконно та Старосамбірська міська рада приймаючи рішення №2926 від 08.07.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] [PERSON] » та № 3049 від 03.09.2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель в [ADDRESS] , [PERSON] », грубо порушила вимоги законодавства України при прийнятті вищезазначених рішень із земельних питань. Окрім цього, на підставі вищевказаних рішень, [PERSON] було розроблено проект землеустрою та здійснено державну реєстрацію права власності на згадану земельну ділянку площею 0,0840 га. А тому вважає, що слід визнати дані рішення незаконними і скасувати їх та повернути земельну діяльну площею 0.0840 га, кадастровий номер: [NUMBER], у власність Старосамбірської міської ради для подальшої передачі її учасникам антитерористичної операції, як це передбачено проектом детального плану території. Просить визнати незаконними і скасувати рішення 55-ї сесії Старосамбірської міської ради шостого скликання від 08.07.2015 року № 2926 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] гр. [PERSON] » та 56-ї сесії шостого скликання від 03.09.2015 року № 3049 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд та будівель в [ADDRESS] , гр. [PERSON] », скасувати державну реєстрацію права власності від 02.10.2015 за номером 11620532 на земельну ділянку за кадастровим номером: [NUMBER], цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2017 року справу передано для розгляду судді [PERSON]. Ухвалою судді від 15.05.2017 року в справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 17 годину 00 хвилин 30.05.2017 року, та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0840 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка належить [PERSON] , жительці [ADDRESS] , цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель в [ADDRESS] , до вирішення питання по суті. Розгляд справи неодноразово відкладався. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №144/07/2020 від 15.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 20.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 18.09.2020 року. Ухвалою суду від 18.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 22.01.2021 року. Ухвалою суду від 22.01.2021 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 19.03.2021 року, яке відкладено на 09 годину 30 хвилин 29.06.2021 року. Ухвалою суду від 29.06.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Самбірську районну державну адміністрацію Львівської області та виключено з числа третіх осіб Старосамбірську районну державну адміністрацію Львівської області, підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 12.08.2021 року. Ухвалою суду від 12.08.2021 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 30 хвилин 29.10.2021 року. Ухвалою суду від 29.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 30.11.2021 року. Ухвалою суду від 30.11.2021 року судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 12.01.2022 року та на 09 годину 00 хвилин 08.04.2022 року, на 16 годину 00 хвилин 28.09.2022 року, на 11 годину 00 хвилин 02.12.2022 року, на 11 годину 00 хвилин 11.01.2023 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 10.02.2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.01.2023 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій він просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області Хітчак В.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та не заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причина неявки суду не відома. Представник третьої особи - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23.10.2022 року на електронну адресу суду надійшов лист за підписом голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області І.Ільчишина, в якому він просить справу розглядати у відсутності представника від Самбірської районної державної адміністрації. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 15 ЦК України право на захист цивільного права належить тій особі, право якої порушується, не визнається або оспорюється. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання. В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачених Конституцією України і законами України. Згідно із ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських Рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст відповідно. Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад і такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В статті 144 Конституції України вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, та згідно ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а згідно ч.10 цієї ж статті цього ж Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України, визнаються незаконними у судовому порядку. Отже, одним із способів захисту порушеного цивільного права особи, у відповідності до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.2 ст.16 ЦК України, є визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що рішенням Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 28.01.2015 року №2568 «Про надання дозволу на виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в [ADDRESS] » з метою виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в [ADDRESS] , для надання земельних ділянок учасникам АТО, які звертаються до міської ради з заявами про надання земельних ділянок, вирішено, а саме: Старосамбірській міській раді звернутися у відповідну ліцензовану організацію для виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в [ADDRESS] ; проект детального плану території земельної ділянки подати на затвердження на чергову сесію Старосамбірської міської ради; Старосамбірській міській раді виділити кошти для фінансування робіт по виготовленню проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в [ADDRESS] ; контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію міської ради по розгляду земельних питань (а.с.6). З проекту та висновків проекту детального планування території розміщення земельної ділянки під розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови для учасників АТО в [ADDRESS] ([NUMBER]), виготовлених фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення Старосамбірської міської ради, відомо, що проект детального планування території для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови для учасників АТО по [ADDRESS] на території Старосамбірської міської ради Львівської області, що обмежена проїжджою частиною вулиці Дністрова, проектованими вулицями та земельними ділянками суміжних користувачів, розроблений з метою визначення площі земельної ділянки для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови для учасників АТО по [ADDRESS] та встановлення планувальних та містобудівних обмежень у використанні даної земельної ділянки (а.с.21-29). Рішенням цієї ж міської ради від 22.04.2015 року №2695 «Про затвердження проекту детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по [ADDRESS] для учасників антитерористичної операції в Східних регіонах України» затверджено проект детального планування території земельної ділянки під квартал індивідуального будівництва житлових будинків по [ADDRESS] для учасників АТО в Східних регіонах України (а.с.7). Питання надання земельних ділянок військовослужбовцям та іншим учасникам бойових дій, задіяних в антитерористичній операції (надалі - АТО) в Донецькій та Луганській областях, котрі захищають територіальну цілісність України, є вкрай важливим для суспільства, а отже, активно висвітлюється засобами масової інформації. Соціальна ініціатива щодо виділення земельних ділянок учасникам АТО у складний для країни час набула неабиякого резонансу, адже пересічному громадянину надважко реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок за звичайних умов. Передусім, виділення земельних ділянок таким категоріям громадян можна вважати одним з видів державної підтримки. А тому законодавством України передбачено систему пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, зокрема, це стосується і надання земельних ділянок. Відповідно до п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги, а саме: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. З посвідчення та довідки (а.с.16, 20) відомо, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій, що він, дійсно, в період з 22.07.2015 року по теперішній час (довідка видана 02.08.2015 року), безпосередньо бере участь в антитерористичній операції , забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області: Авдіївка, Новобахмутівка, Тоненьке, Опитне, Орлівка, Желане, Карлівка, Мар`янка. Також в судовому засіданні було з`ясовано, що позивач [PERSON] не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво. Відповідно до рішення Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області 51-ї позачергової (ІІ засідання) сесії шостого скликання від 28.01.2015 року №2579, [PERSON] включено в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку (а.с.15, т.1). З списку учасників бойових дій (АТО), які стоять в міській раді на черзі на першочергове отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, вбачається, що [PERSON] перебуває в такому списку під № 11 (а.с.12-14, т.1), всіх бажаючих осіб, починаючи з 2014 року включно по 03.09.2015 року, становить 76 чоловік. Отже, міською радою на задоволення потреб учасників бойових дій (АТО), які стоять на черзі на першочергове отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, були прийняті два вищевказані рішення - від 28.01.2015 року №2568 та від 22.04.2015 року №2695, які згідно ст.144 Конституції України та ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повинні були виконуватися в тому числі і Старосамбірською міською радою. Однак, рішеннями Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області, а саме: від 08.07.2015 року №2926 надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га в [ADDRESS] , із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради та подати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність, площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , на чергову сесію Старосамбірської міської ради (а.с.9, т.1). від 03.09.2015 року №3049 затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0840 га у власність, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради. Надано [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0840 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради (а.с.10, т.1), тобто на території, де розміщений квартал індивідуальної житлової забудови для відведення земельних ділянок для надання у власність учасникам АТО. Таким чином, суд встановив, що рішення міської ради 08.07.2015 року №2926 та від 03.09.2015 року №3049 прийняті всупереч вимогам інших рішень міської ради - рішень від 28.01.2015 року №2568 та від 22.04.2015 року №2695. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, [PERSON] належить право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11, т.1). В судовому засіданні також встановлено та підтверджено документально, а саме: рішенням Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області № 1341 від 15.07.2009 року [PERSON] , було включено в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку (а.с.8, т.1). Підставою прийняття такого рішення була заява [PERSON] , проте, земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до винесення оскаржуваних рішень, їй, з невідомих суду причин, надано не було; постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.06.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КупАП та на підставі ч.2 ст.36 КупАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок (а.с.17-18, т.1). Отже, виділення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських споруд у кварталі житлової забудови для учасників АТО, особам, які такими не є, в тому числі і [PERSON] , факти притягнення депутатів Старосамбірської міської ради Львівської області до адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, в тому числі і [PERSON] , батька відповідачки - [PERSON] , який будучи депутатом не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виразилось неподанням ним заяви про це, а також вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, голосуючи за прийняття рішення № 2926 від 08.07.2015 року, яким надавався дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , гр. [PERSON] , викликало значний суспільний резонанс не тільки в районі, а й у Львівській області, це активно обговорювалось у регіональних та обласних засобах масової інформації, сформувало активну громадську позицію серед громадських організацій району щодо недопущення порушень чинного законодавства та прийнятих міською радою рішень від 28.01.2015 року №2568 та від 22.04.2015 року №2695. Враховуючи вищеперераховані правові норми та встановлені фактичні обставини справи, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області 55-ї сесії шостого скликання від 08.07.2015 року № 2926 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] гр. [PERSON] » та 56-а сесії шостого скликання від 03.09.2015 року № 3049 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель в [ADDRESS] гр. [PERSON] » слід визнати недійсними. Позивач [PERSON] просить визнати дані рішення протиправними та скасувати їх, однак суд в тій частині вимоги відмовляє, оскільки ч.1, ч.6 та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. «г» ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 155 ЗК України не передбачено визнання протиправним та скасування рішень, існує лише можливість визнання їх незаконними, недійсними. Відповідно до п.»г» ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Виходячи з вищевикладеного, оскільки державна реєстрація права власності є похідною від рішення 55-а сесії шостого скликання від 08.07.2015 року № 2926 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] гр. [PERSON] » та 56-а сесії шостого скликання від 03.09.2015 року № 3049 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд та будівель в [ADDRESS] , гр. [PERSON] » то така, на думку суду, є такою, що підлягає скасуванню. Крім цього, ухвалою суду від 15.11.2016 року на земельну ділянку площею 0,0840 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка належить [PERSON] , жительці [ADDRESS] , цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель в [ADDRESS] до вирішення питання по суті. Щодо заходів забезпечення позову, то за положеннями частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З урахуванням того, що відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, то судовий збір слід стягнути з відповідачів в дохід держави в сумі 1920 гривень 00 копійок, тобто по 960,00 гривень (640,00х3).

Outcome: partial