Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

ДП «Експлуатаційна служба «Місто квітів» звернулось до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] не своєчасно оплачує спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим позивач просить стягнути на користь Дочірнього підприємства «Експлуатаційна служба «Місто квітів» суму основного боргу 28 407,21 грн., 3% річних в розмірі 960,97 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2 520,93 грн. Між позивачем і відповідачкою встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі Договору № 362 від 28 березня 2019 року. За умовами договору № 362 від 28 березня 2019 року позивач забезпечує виконання комплексу робіт по управлінню багатоквартирного будинку у відповідності до діючого законодавства України, а відповідачка оплачує за надані управителем послуги з управління не пізніше 20-го числа поточного місяця. Відповідачка частково оплачувала послуги, про що свідчать квитанції про сплату, чим підтверджується існування договірних відносин. Відповідачка користується житлово-комунальними послугами в квартирі [ADDRESS] , що надає ДП «Експлуатаційна Служба «Місто квітів». ДП «Експлуатаційна Служба «Місто квітів» надало відповідачці послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 28 407,21 грн. та надало [PERSON] квитанції про оплату, тобто виконало всі необхідні зобов`язання в повному обсязі. У відповідності до розрахунку заборгованості [PERSON] квартири [ADDRESS] від 01 листопада 2021 року сума заборгованості складає 28 407,21 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста сім гривень 21 коп.) Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачки на адресу позивача не надходило. Відповідачці нагадувалось про необхідність сплатити за житлово-комунальні послуги, але неодноразові звернення ігнорувались. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.12.2021 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає у повному обсязі, оскільки вважає нікчемними вчинені позивачем правочини, а саме договір № 1 «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 05.03.2019 та Договір № 362 від 28.03.2019. Вважає, що відповідно абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України слід зобов`язати позивача здійснити реституцію, повернення становища сторін недійсного правочину у початковий стан. Крім того, вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирних будинках» зобов`язати позивача повністю пройти процедуру по визначенню позивача «Управителем» будинку [ADDRESS] . Представником позивача подана відповідь на відзив, в якому він заперечував щодо доводів зазначених у відзиві. В судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між Дочірнім підприємством «Експлуатаційна служба «Місто квітів», як управителем та [PERSON] , як власником квартири в житловому будинку за будівельною адресою [ADDRESS] укладено Договір № 362 від 28.03.2019, згідно з яким управитель зобов`язується надавати послуги по управлінню багатоповерховим будинком, забезпечення обслуговування будинку, його технічного обладнання, надання комунальних та інших послуг, дотримання санітарного стану прибудинкової території, згідно з єдиним Договором про надання послуг з управління багатоповерховим будинком від 5 березня 2019 року (пункт 1.1. Договору). Згідно умов зазначеного договору [PERSON] констатує, що вона є власницею квартири [ADDRESS] (ІІ-га черга будівництва), загальною площею 61,90 кв. м та зобов`язується щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги. З наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.11.2021 існує заборгованість, яка складається з основного боргу 28407,21 грн., 3% річних в розмірі 960,97 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2520,93 грн. Претензією-попередженням від 24.06.2020 № 106 ДП «Експлуатаційна служба «Місто квітів» зверталось до [PERSON] щодо сплати боргу за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України). Відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ст. 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Також, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено суб`єктний склад відносин з надання житлово-комунальних відносин. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 1 Закону виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому, заперечуючи проти задоволення позову ДП «Експлуатаційна служба «Місто квітів», [PERSON] не довела, що житлово-комунальні послуги їй не надаються взагалі, посилаючись на те, що ДП «Експлуатаційна служба «Місто Квітів» не є суб`єктом надання зазначених житлово-комунальних послуг, не вказала яка інша організація їх надає. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах документів, [PERSON] здійснювала часткову оплату наданих послуг на користь ДП «Експлуатаційна служба «Місто квітів». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 10, 11 ЦПК України визначено принцип змагальності та диспозитивності цивільного процесу. Відповідно до зазначених норм кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, обов`язок доведення виконання зобов`язання належним чином має бути покладено саме на виконавця, а не кредитора. Заперечуючи проти позову, [PERSON] не було надано суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, а також на спростування наданого позивачем розрахунку. Тому, вказаний розрахунок слід вважати належним доказом в справі. Враховуючи, що у зв`язку з неналежною сплатою [PERSON] коштів за спожиті житлово-комунальні послуги утворилась заборгованість, розрахунок якої надано позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 2538 від 29.11.2021 про сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved