Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] \~ та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на доводи, які викладені у позовній заяві. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове\~ засідання не з`явилися, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. На адресу суду від відповідачки повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про виклик [PERSON] до суду в судове засідання, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явилася, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.10); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 04 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.11). З довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 24.10.2022 року №232/15-22 вбачається, що на утриманні позивача [PERSON] знаходяться його діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідачкою не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з неї аліментів в розмірі, який вказав позивач. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу)\~ щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що згідно ч. 3 ст. 183 СК України,\~ якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 18.11.2022 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 18.11.2022\~\~ року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року в розмірі 2481 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 992 гривні 40 копійок. Тож, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідачки [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved