Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати СТОВ «Хлібороб» повернути їй земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3664 га, кадастровий номер земельної ділянки 0521482400:03:003:0116, та скасувати запис про проведену 22.07.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області права оренди (номер запису про інше речове право: 6410245) на вказану земельної ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що вона успадкувала від померлої матері [PERSON] земельну ділянку, площею 3,3664 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0521482400:03:003:0116, в межах згідно з планом, розташованої за адресою: [ADDRESS] (зараз Самгородоцька сільська територіальна громада). 10.06.2021 вона, звернувшись до реєстратора речових прав на нерухоме майно для внесення змін про право власності на земельну ділянку, дізналась, що належна їй земельна ділянка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, перебуває в оренді СТОВ «Хлібороб» строком на 24 роки починаючи із 22.07.2014 на підставі Договору оренди землі від 14 липня 2014 року. При особистому зверненні до працівників СТОВ «Хлібороб» останні повідомили що існує договір оренди землі від 14 липня 2014 року та Акт прийому-передачі земельної ділянки, однак дані Договір та Акт не були підписані її покійною матір`ю. Позивач вважає, що оскільки договір оренди вказаної земельної ділянки від 14 липня 2014 року є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, то наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини, тому відповідачем не набуто прав та обов`язків за спірним договором оренди земельної ділянки і правовідносини за ним не виникли, а тому зайняття земельної ділянки, яка їй належить, фактичним користувачем - відповідачем СТОВ «Хлібороб», є неправомірним. Вважає, що зайняття земельної ділянки фактичним користувачем треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. При цьому вважає, що реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди на підставі неукладеного договору на спірну земельну ділянку за відповідачем не відповідає вимогам закону, порушує її права та законні інтереси вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Ухвалою суду від 06.09.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовоного провадження. 01.02.2022 від відповідача директора СТОВ «Хлібороб» надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що [PERSON] багаторазово, протягом тривалого періоду часу зверталася до керівництва СТОВ «Хлібороб» щодо укладання договору оренди землі на довготривалий строк та отримання одноразово орендної плати за весь строк оренди, з тих підстав, що одна із дочок [PERSON] , [PERSON] , є багатодітною матір`ю та проживала з дітьми у жилому будинку у с. Зозулинці, який не відповідав стандартам проживання у ньому дітей, що було однією з причин щодо намірів органу опіки та піклування здійснити заходи щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. СТОВ «Хлібороб» пішло на зустріч [PERSON] та вирішило укласти з нею договір оренди землі. За ініціативою саме [PERSON] , СТОВ «Хлібороб» підготувало у паперовому вигляді проект договору оренди землі. [PERSON] добровільно здійснила допуск до своїх персональних даних та надала господарству необхідний пакет документів для підготовки договору оренди землі: паспорт, реєстраційна картка обліку платника податків, державний акт на землю. 11.08.2014 [PERSON] отримала у касі СТОВ «Хлібороб» готівкою орендну плату за весь період оренди в сумі 71 879 грн., 51 коп. В подальшому, за кошти, отримані від СТОВ «Хлібороб», [PERSON] придбала жилий будинок у [ADDRESS] . Купівля-продаж цього будинку відбувалася за сприяння місцевого органу опіки і піклування - виконавчого комітету Зозулинецької сільської ради. СТОВ «Хлібороб», сплативши кошти на користь [PERSON] цілком правомірно приступило до використання земельної ділянки, при цьому жодним чином не порушивши українське законодавство та права та інтереси власниці землі. Відповідач зазначає, що у період 22.07.2014-12.05.2018 до дати своєї смерті, [PERSON] не пред`являла жодних претензій до СТОВ «Хлібороб» щодо використання останнім її земельної ділянки, що однозначно свідчить про визнання нею факту перебування з СТОВ «Хлібороб» у орендних відносинах. СТОВ «Хлібороб» неодноразово просило [PERSON] з`явитися до адмінбудівлі Товариства в селі Зозулинці та кілька разів працівники Товариства прибувала до помешкання [PERSON] для підписання договору оренди землі, проте стан здоров`я [PERSON] завадив підписати підготовлений проект договору. У зв`язку із вищевикладеним, СТОВ «Хлібороб» стверджує, що між відповідачем та [PERSON] відбулися фактичні орендні відносини. Тобто, всупереч аргументам, які позивачка виклала у позовній заяві, спадкодавець позивача - [PERSON] своїми діями визнавала протягом тривалого періоду, до своєї смерті, фактичне існування договору оренди землі, виконання його умов з боку СТОВ «Хлібороб», зокрема схвалила таку істотну умову договору оренди землі як орендну плату. Наведені обставини свідчать, що : мала місце фактична та правова передача земельної ділянки; станом на момент подання позову має місце добросовісне, справедливе виконання [PERSON] та СТОВ «Хлібороб» умов, на яких були виплачені їй кошти; право оренди пройшло відповідну державну реєстрацію у органі, уповноваженому тоді здійснювати таку реєстрацію. За наявності зазначених обставин, на думку відповідача, сама по собі відсутність підпису на договорі оренди землі та акті приймання-передачі земельної ділянки не може бути підставою усунення першкод в користуванні [PERSON] успадкованого майна, оскільки своє волевиявлення щодо вказаного договору між [PERSON] та СТОВ «Хлібороб» проявилося у фактичному його виконанні у період 2014-2018 років. При цьому факт одержання спадкодавцем позивача орендної плати та факт відсутності претензій до СТОВ «Хлібороб» з боку покійної власниці майна, на думку відповідача, безумовно та однозначно свідчать про обопільне вчинення ними дій, спрямованих на схвалення й виконання умов договору оренди земельної ділянки. Вважає, що договір оренди фактично діє з 2014 року й протягом п`яти років, до своєї смерті у 2018 року; [PERSON] , неухильно дотримувалась умов договору, а отже, укладення договору оренди відповідало її внутрішній волі, як тодішнього власника майна, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 17.02.2022 позивач надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що на її думку відповідач робить безпідставний неаргументований висновок, що вона приховує обставини, щодо посилання на ч.1 ст.2 Закону України « Про оренду землі» п.2 ст.638 ЦК України, зазначивши, що право позивача обґрунтовувати свою правову позицію, що було зроблено нею, як позивачем з посиланням на норми закону та обставини, вибрано ефективний спосіб захисту порушеного права, який не спростовано відповідачем. Відповідач вказує про багаторазові звернення [PERSON] , до керівництва СТОВ «Хлібороб» щодо укладання договору оренди землі на довготривалий строк та отримання орендної плати за весь строк оренди. Вказує, що причиною такого звернення була та обставина, що дочка [PERSON] , є багатодітною матір`ю та проживала з дітьми у жилому будинку у с.Зозулинці, який не відповідає стандартам проживання у ньому дітей, що було підставою здійснити заходи щодо позбавлення її батьківських прав. СТОВ «Хлібороб» пішло на зустріч бабусі дітей - її матері, та підготувало в паперовому вигляді з нею проект договору оренди землі. З даного приводу зазначила, що відповідач не пояснює чому звернення були, однак договір оренди землі не підписаний . Посилання відповідача на дочку яка є багатодітною матір`ю, яку мали позбавити материнських прав, ніяким чином не спростовує правової підстави позову. Вказані обставини не мають ніякого відношення до предмету доказування по справі. У відзиві відповідач посилається на те, що позивач не повідомила суд, яким чином попали документи до СТОВ «Хлібороб» ; відповідач не надає до суду жодного доказу про те, що покійна [PERSON] надавала дозвіл на обробку персональних даних. Анкетні дані у СТОВ «Хлібороб» були в наявності , оскільки [PERSON] до 2014 року укладала з СТОВ «Хлібороб» договір оренди землі. Також відповідач не надає до суду жодного доказу про придбання [PERSON] житлового будинку, а видатковий касовий ордер, наданий відповідачем в якості доказу отримання коштів [PERSON] ( [PERSON] по батькові) за земельний пай із 2014 із підписом [PERSON] , не має жодного стосунку до орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0521482400:03:003:0116. Крім того заперечує, що вказаний видатковий касовий ордер підписувала її матір [PERSON] , оскільки візуально видно, що прізвище [PERSON] у верхній графі та підпис одержувача [PERSON] написано одним почерком, що викликає сумнів у підписанні даного ордеру саме її матір`ю. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак, її представник адвокат Кузьмінський Ю.В., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити. Представник СТОВ «Хлібороб» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутність представника, не надав. Однак в попередніх судових засіданнях, підтримав доводи, викладені ним у відзиві на позов, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що їй відомо, що мама ( [PERSON] ) брала гроші в ТОВ «Хлібороб» в рахунок оренди. Про те, чи був укладений договір оренди їй не відомо. Також зазначила, що її мати була опікуном дітей її молодшої сестри [PERSON] , і оскільки хата, в якій проживала мама з дітьми була замала для великої сім`ї, то мама знайшла хату, з господарем якої вони домовились, що вона її придбає на виплату. Менша сестра - [PERSON] , в рахунок сплати аліментів на утримання дітей, які були під опікою бабусі, надала матері на придбання бунку 30000 грн, які вона отримала від продажу землі, а решту грошей мама виплачувала самостійно. Документи на будинок не переоформлялись. Коли мама хворіла, вона декілька разів зверталась до СТОВ «Хлібороб» щодо надання грошової допомоги, однак у такій допомозі було відмовлено. На запитання чи підпис, який зроблено у видатковому касовому ордері від 23.07.2014, заперечила, зазначивши, що даний підпис не схожий з підписом її матері. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що дочка померлої [PERSON] [PERSON] , була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх дітей. Опіку над дітьми взяла бабуся дітей - [PERSON] , однак їй були поставлені умови щодо придбання належного житла для забезпечення нормального проживання дітей, оскільки її будинок був старим і з неналежними умовами. [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] голови СТОВ «Хлібором» із проханням придбати їй житло. Йому відомо, що [PERSON] йшов на зустріч людям і давав кошти в рахунок орендної плати. На скільки йому відомо, тоді на придбання будинку для [PERSON] , в рахунок орендної плати за весь період договору СТОВ «Хлібороб» надало кошти останній. Чи підписувався договір оренди йому не відомо. Він лише бачив, як [PERSON] приїздила до каси СТОВ "Хлібороб", проте, які саме документи вона надавала чи отримувала, а також чи отримувала кошти, та в рахунок чого - йому не відомо. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцта про смерть серії [NUMBER] від 14.05.2018 (а.с.7) Відповідно до заповіту від 23.05.2006, посвідченого секретарем виконкому Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] право на земельну частку (пай), що перебуває у користуванні СТОВ «Хлібороб» с. Зозулинці площею 3,46 в умовних кадастрових гектарах (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Мельник А.О. від 10.06.2021, [PERSON] оформила свої спадкові права за заповітом на земельну ділянку, площею 3,3664 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0521482400:03:003:0116, в межах згідно з планом, розташованої за адресою: Вінницька область Козятинський район, Зозулинецька сільська рада (а.с.9) Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №009112, вбачається, що власником земельної ділянки площею 3,3664 га, розташованої на території Зозулинецької сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосоподарського виробництва, кадастровий номер якої 0521482400:03:003:0116 є [PERSON] (а.с.10) Як вбачається із наданої відділом у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.11.2019 архівного примірника державного акта на право власності на земеьну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зозулинецької сільської ради на ім`я [PERSON] в місцевому фонді документації із землеустрою Відділу відсутній (а.с.11) Згідно кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером: 0521482400:03:003:0116, розташована на території с. Зозулинці, площею 3,3664 з цільовим призначенням для ведення товарного с/г виробництва, вона належить [PERSON] (а.с.12) Відповідно до акту погодження та закріплення меж земельної ділянки від 18.04.2011, передачу та прийом земельної ділянки в натурі здійснено [PERSON] на підставі державного акта серії ВН 009112 від 19.09.2005 (а.с.13) Як вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (№ витягу 52479275 від 03.07.2018), виданого державною нотаріальною конторою, державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Сизонюк Т.В. 03.07.2018 зареєстровано спадкову справу 117/2018 після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14) Із договору оренди землі від 14 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] передає СТОВ «Хлібороб» с. Зузолинці Козятинського району Вінницької області в особі директора Сеніченко М.І. в строкове платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, що знаходяться на території Зозулинецької с/р, площею 3,3664 га, зі строком дії договору двадцять чотири роки (а.с.15). Відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки від 14 липня 2014 року, на підставі договору оренди від 14 липня 2014 року, орендодавець [PERSON] передала, а орендар СТОВ «Хлібороб» в особі директора Сеніченка М.І. прийняв земельну ділянку, площею 3,3664 га, що знаходиться на території Зозулинецької сільської ради. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2021 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: 0521482400:03:003:0116, площею 3,3664 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Козятинський р., с/рада Зозулинецька, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 2-399 від 10.06.2021, зареєстрована за власником [PERSON] (а.с.18) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01.09.2021, номер 272838385, 22.07.2014 державним реєстратором Явною Сніжаною Григорівною зареєстровано інше речове право; номер запису про інше речове право: 6410245. Підстава виникнення іншого речового права - договір оренди землі, серія та номер б/н, виданий 14.07.2014; видавник СТОВ «Хлібороб»; [PERSON] ; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14600038 від 22.07.2014. Вид іншого речового права право оренди земельної ділянки строком дії 24 роки, з правом пролонгації (а.с.19). В матеріалах справи також наявне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2009, яким встановлено факт, що державний акт серія ВН№009112, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №010500901275 на право власності на земельну ділянку площею 3,3664га, розташовану на території Зозулинецької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 19.09.2005 року на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] (а.с.20). Із наданої відповідачем копії видаткового касового ордера від 25 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] за земельний пай отримала 71879,51 грн; в графі підпис одержувача міститься підпис « [PERSON] » (а.с.40) Позивач вважає, що договір оренди землі щодо земельної ділянки, площею 3,3664 га, яка розташована на території Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є неукладеним, оскільки не містить підпису орендодавця, що стало причиною звернення нею із позовом до суду. Як вбачається із матеріалів справи, а саме із договору оренди землі від 14 липня 2014 року щодо земельної ділянки, площею 3,3664 га, яка розташована на території Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в графі «Орендодавець» відсутній підпис орендодавця [PERSON] . Також її підпис відсутній в акті прийому-передачі земельної ділянки від 14.07.2014. За змістом\~статті 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до вимог частини першої\~статті 202 ЦК України,\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Відповідно до статті 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16 цього Кодексу,\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. З огляду на зазначене, встановивши, що [PERSON] не підписувала спірний договір, не погоджувала його умов, правочин є таким, що не вчинений, та враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, позивач обрала вірний спосіб захисту - усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою. Відповідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК). Права позивача, як власника земельної ділянки, підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном, а тому суд приходить до висновку, що існують усі підстави для задоволення позову в цій частині. Враховуючи, що договір оренди є невчиненим (неукладеним), відповідача слід зобов`язати не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 3,3664 га, з кадастровим номером 0521482400:03:003:0116, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області та належить позивачу. Пунктом 1 частини 1статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостоїстатті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Вказаною нормою закріплено, що скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав. Разом із тим, реєстрація права оренди земельної ділянки, підставою виникнення якого став неукладений між сторонами договір оренди, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою, площею 3,3664 га, з кадастровим номером 0521482400:03:003:0116, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. Отже, реєстрація права оренди СТОВ «Хлібороб» на вищевказану земельну ділянку не відповідає вимогам закону. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування запису щодо державної реєстрації речового права оренди землі є ефективним, а тому, на думку суду, позов в цій частині вимог також підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved