Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 31 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконним і скасувати наказ від 25.03.2022 №328/12-к виданий ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» та стягнути з ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту призупинення дії трудового договору по день скасування виданого відповідачем наказу від 25.03.2022 року №328/12-к. Даний позов обґрунтовано наступним. [PERSON] працює на посаді представника торговельного в секторі зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу. З березня 2022 року виплата заробітної плати зменшилася без вини позивачки та правових підстав. Пізніше на звернення позивачки директор ТОВ [PERSON] надіслав позивачці лист від 04.10.2022, яким поінформував, що дію трудового договору з позивачкою призупинено з 25.03.2022. Позивачка вказує, що наказ №328/12-к підлягає скасуванню як протиправний, адже при його винесенні не враховано вимоги законодавства та практику його застосування. Відповідач не довів наявності фактичних підстав, що виправдовували призупинення дії трудового договору. Відповідачем не було доведено з посиланням на належні і допустимі докази, що у зв`язку з військовою агресією проти України виключалась можливість надання та виконання роботи. Також відповідачем не надано інформації про причини призупинення дії трудового договору у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої господарські обов`язки та про строк призупинення, не надано доказів того що господарська діяльність ТОВ була повністю зупинена, що підприємство було зруйноване або існує загроза такого руйнування. Право роботодавця на призупинення відносин не є абсолютним. Головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи. При цьому ці дві умови мають виконуватися одночасно. Відповідач не спростував можливість продовження роботи, зокрема дистанційно. Позивачка вважає, що абсолютно всі посадові обов`язки могли виконуватися дистанційно поза приміщенням роботодавця, а протилежного відповідачем не доведено. Відповідачем не дотримано вимоги на ознайомлення позивачки з наказом про призупинення дії трудового договору. 21 грудня 2022 року представник відповідача надіслав до суду відзив, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити. Відзив мотивовано наступним. Сторонами не оспорюється, що [PERSON] починаючи з 15.03.2021 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» працюючи на посаді представника торгівельного в секторі зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу. 25 березня 2022 року наказом відповідача № 328/12-к, в умовах воєнного стану авіаційних бомбардувань та активних бойових дій у місті Харкові та Харківській області, у зв`язку з зупиненням виробництва ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» та відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства, як то зазначено в преамбулі вказаного наказу, на підставі норм Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинено дію трудового договору з позивачкою з 25.03.2022 до відновлення можливості надати і виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. Відповідач вказує, що місцезнаходження та знаходження виробничих потужностей ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» є м.Харків, Київський район, вул. Шевченка, 22, що відноситься до Харківської міської територіальної громади. За інформацією, яка міститься у відкритих джерелах, місто Харків з початку повномасштабного вторгнення перебувало під масивними обстрілами різного озброєння, значна частина Харківщини зруйнована. Станом на 25.03.2022 року на Харківщині загинуло більше 300 цивільних, у тому числі 15 дітей, було пошкоджено щонайменше 909 будівель. Харківська територіальна громада Харківського району Харківської області має статус територіальної громади, яка розташована в районі проведення бойових дій. Також Харківська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Таким чином, вищевикладені обставини та наведені докази, які за своєю суттю є загальновідомими, підтверджують той факт, що станом на 25.03.2022 існувала реальна загроза руйнування виробничих потужностей ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я». З 24 лютого 2022 року у місті фактично безперебійно лунали сирени повітряної тривоги. Більшість працівників ТОВ змушена була евакуюватися з міста Харкова, у багатьох зруйновано домівки, а ті, що залишились сиділи у підвалах, бомбосховищах. У таких умовах товариство позбавлене можливості надати роботу, а працівники - виконувати її, 24.02.2022 на роботу вийшли директор та ще пару працівників для забезпечення можливості завершення виробничих циклів та зупинення діяльності товариства. 24 лютого 2022 року на підставі ст. 34 КЗпП наказом товариства № 66 оголошено простій. Таким чином діяльність товариства була зупинена. Оскільки товариство з 24.02.2022 перебувало на простої та не мало змоги забезпечити безпечні умови праці, безпосередній керівник позивачки також був змушений рятувати власне життя і здоров`я та не міг комунікувати з підлеглими, характер роботи позивачки не дозволяє здійснювати її дистанційно, так як до трудових обов`язків позивачки входить постійна комунікація з фаховими групами, а також роботодавцем, таким чином позивачка не могла працювати дистанційно. Також позивачкою не надано жодного доказу спрямування до відповідача щоденно складених звітів та планів, погодження їх безпосереднім керівництвом. З 24.02.2022 позивачкою робота не виконувалась. Таким чином підстав для нарахування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає. Окрім того відповідач вказує, що позивачкою пропущено строки звернення до суду з позовом та необґрунтовано причини пропуску. Відповідач зазначає, що очікує понести витрати пов`язані із розглядом справи в розмірі 20000 грн. Докази понесення судових витрат будуть надані в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України. 28 грудня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачка просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідь на відзив мотивовано наступним. Позивачка вказує, що відповідач намагається обґрунтувати наявність підстав для призупинення дії трудового договору, стверджуючи про запровадження простою в ТОВ з 24.02.2022. Однак зв`язок між запровадженням простою і правомірністю призупинення дії трудового договору відсутній. Факт простою до відома позивачки не доводився, та доказів направлення їй наказу «про оголошення простою» від 24.02.2022 № 66 немає. Позивачка відмічає, що наказ №66 не підкріплено посиланням на докази зупинення роботи, а імені позивачки у списку підпадаючих під простій працівників не зазначено. 24.03.2022 простій на підприємстві скасовано, тому казати про зупинення виробництва з 25.03.2022 немає жодних підстав. Із Наказу №67 не слідує висновок, що ним призупинено трудові договори з усіма 1500 особами працівників. Висновок про абсолютну неможливість виконання позивачкою роботи зроблено відповідачем на власний суб`єктивний розсуд. До наказу не долучено актів відсутності позивачки на робочому місці або втрати зв`язку з позивачкою; серед підстав винесення оскаржуваного наказу не було зазначено розпорядчих рішень відповідача, які б свідчили про зупинення виробничих, технологічних і управлінських процесів на підприємстві з урахуванням невідворотної загрози, нестачі кадрів або знищення матеріальної бази підприємства; відповідачем не обґрунтовано, що використання наявного майна або ж його функціонування з об`єктивних і незалежних від нього обставин стало неможливим; ТОВ діяло як об`єкт критичної інфраструктури в умовах воєнного стану й задовольняло підвищений попит на ліки. Роботодавець, приймаючи за власною ініціативою рішення про призупинення дії трудового договору, враховуючи необхідність встановлення для цього абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, мав напередодні прийняття оскаржуваного наказу впевнитись у тому, що працівник дійсно не може виконувати роботу, тобто у будь-який спосіб звернутись до працівника з таким питанням. Відповідач замовчує той факт, що на посаді медичного представника [PERSON] виконувала обов`язки дистанційно, знаходячись у м.Львові, адже саме ця місцевість була ввіреною їй територією відповідно до п.2.6 Посадової інструкції. Ситуація у м.Харкові не могла безпосередньо вплинути на виконання нею роботи. Роботодавець не перевірив можливості виконання [PERSON] своєї роботи в дистанційному режимі. Надані відповідачем до суду докази свідчать лише про потенційну небезпеку заподіяння шкоди, а не про реальні факти, які би унеможливлювали роботу ТОВ. Позивачка наголошує, що підприємство працювало, адаптуючись до надзвичайних умов - на роботу виходили директор й ще кілька працівників. Відповідач не доклав зусиль до своєчасного надсилання позивачці наказу про призупинення дії трудового договору. Відправка листа на електронну пошту, яка не була офіційним контактом позивачки і не була їй доступною, не може вважатися належним повідомленням у доступний спосіб. Позивачка відмічає, що строки визначені ст. 233 КЗпП продовжуються на строк дії карантину. Також позивачка просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу відповідача, оскільки розмір судових витрат заявлених відповідачем є неспівмірним з наданим обсягом правової допомоги. Покладення на позивачку значних судових витрат в умовах воєнного стану, позивачка вважає несправедливим, оскільки позивачка позбавлена будь якого заробітку, та таким, що призведе до безпідставного збагачення відповідача. 04 січня 2023 року до суду надійшло заперечення, згідно якого відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Заперечення мотивовано наступним. Відповідач вказує, що обґрунтовує наявність підстав для призупинення трудового договору з позивачкою, як і запровадження простою, обставинами, які не залежали від його волі, а саме, активними бойовими діями на території міста Харкова станом на 25.03.2022 року, у зв`язку із чим підприємство не мало можливості забезпечити безпечні умови роботи, надати таку роботу, а працівники - її виконати, підтверджуючи ці обставини доказами, які є загальновідомими. Окрім того, згідно наказу 66/1 зупинено виробництво продукції на дільницях. Однією з умов неможливості подальшої звичної співпраці працівника та роботодавця в умовах оголошеного в країні воєнного стану є абсолютна неможливість сторін виконати обов`язки за трудовим договором. Проведення воєнних (бойових) дій на території Харківської міської територіальної громади було загрозою життю та здоров`ю працівників та клієнтів ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» так само як і неможливо було налагодити постачання необхідних товарів та сировини для повноцінного функціювання підприємства, забезпечити безпеку життю та здоров`ю працівників та безпосередніх керівників позивачки. Штатна чисельність працівників ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» станом на 23.02.2022 становила 1860 одиниць, з яких сектор зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу - 63 одиниці. Фактична чисельність на 23.02.2022 - 1699 осіб, з яких в секторі зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу - 34 особи. Станом на 25.03.2022 фактична чисельність працюючих (залучених до роботи) - 44 одиниці з яких в секторі зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу - 0 осіб. Прийняття наказу № 328/12-к від 25.03.2022 стало вимушеним кроком через військову агресію проти України, оскільки відповідач як роботодавець невзмозі був забезпечити безпечні умови праці своїм працівникам. Відповідач зазначає, що ст.13 Закону України № 2136-ІХ від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на момент винесення наказу не вимагала від роботодавця складання будь-яких додаткових актів, або інших підтверджуючих документів. Той факт, що на підприємстві продовжували працювати деякі працівники ніяк не спростовує факту зупинення діяльності товариства станом на 25.03.2022, адже з метою забезпечення збереження майна та інфраструктури товариства, обслуговування обладнання, завершення деяких виробничих процесів товариством залучалася мінімальна кількість працівників. Щодо твердження позивачки, про те, що вона виконувала обов`язки дистанційно, знаходячись у м.Львів, оскільки ця місцевість була ввірена їй відповідно до п.2.6 посадової інструкції, то вказане твердження не відповідає доданим доказам та п.2.6. посадової інструкції поданої позивачкою. При прийнятті позивачки на роботу, їй було надано доступ до корпоративної електронної пошти через яку здійснюються всі повідомлення в межах компанії, листування, повідомлення та доведення до працівників необхідної інформації. Для виконання трудових обов`язків позивачці було видано сім карта з номером телефону [NUMBER] та планшет, які налаштовані на отримання всіх повідомлень та комунікації із товариством. Відповідач відмічає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку сторони яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 02 грудня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2022 року. 21 грудня 2022 року представник відповідача надіслав до суду відзив. Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 24 січня 2023 року. 22 грудня 2022 року від представника відповідача до суду надійшло заперечення на клопотання позивачки про долучення доказів. 26 грудня 2022 року від позивачки до суду надійшло клопотання про долучення доказів. 28 грудня 2022 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив. 04 січня 2023 року від відповідача до суду надійшло заперечення. 06 січня 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів. 17 січня 2023 року та 25 січня 2023 року від позивачки до суду надійшло заперечення на клопотання представника відповідача про долучення доказів. 24 січня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку зі станом здоров`я головуючого у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 січня 2023 року розгляд справи відкладено на 03 лютого 2023 року. Доводи учасників процесу. На розгляд справи з`являлися позивачка, представник позивачки та представник відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, за обставин викладених в позові та відповіді на відзив. Пояснив, що позивачка з позовом звернулася у жовтні, бо до того моменту вона не отримувала тексту наказу про призупинення дії трудового договору. Згідно законодавства, чинного на момент винесення наказу, роботодавець зобов`язаний повідомити працівника про призупинення дії трудового договору, однак роботодавець не зробив цього в будь-який доступний для позивачки спосіб. Вперше позивачка побачила наказ про призупинення дії трудового договору лише після витребування його судом. На її неодноразові звернення наказ не надавався, лише восени її поінформували, що дію договору призупинено. Представник позивачки вказує, що надані відповідачем скріншоти не можна вважати електронними доказами, оскільки не додано електронного підпису. Наказ додано фрагментарно та він не містить всіх реквізитів наказу. Доданий представником відповідача конверт якогось поштового сервісу не містить підтвердження, що документи відправлено саме ті, саме тоді та саме цими особами. Доказів того, що позивачка мала доступ до корпоративної електронної пошти відповідачем також не надано. Корпоративна пошта не була визнана офіційним контактом позивачки, але з початком воєнних дій будь який доступ до цієї пошти був заблокований. Представник позивачки заперечує обставини, що 25.03.2022 на адресу позивачки було надіслано оспорюваний наказ та вважає, що оспорюваний наказ було видано з порушенням норм ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки оспорюваний наказ не свідчить про зупинення господарської діяльності компанії. Жодних доказів на обґрунтування абсолютної неможливості виконувати сторонами своїх обов`язків стороною відповідача не додано. Відповідач не з`ясував в позивачки, чи може вона виконувати свої обов`язки дистанційно. Представник позивачки зазначає, що лист Харківської міської ради не є належним доказом бо виданий після наказу. Ризики продовження позивачкою роботи були, але такі ризики були по всій території України. Їх можна було мінімізувати дистанційною роботою. Таким чином наказ про призупинення дії трудового договору є необґрунтованим та порушує права працівника. Тому наказ має бути скасований зі стягненням із роботодавця суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач не довів, що зупинив господарську діяльність. Заявлені відповідачем розрахунки судових витрат є необґрунтованими. Роботодавець не з`ясував чи може [PERSON] виконувати роботу. Для призупинення дії трудового договору має бути дві умови, які мають збігатися - це неможливість роботодавця забезпечити роботою та працівника її виконати. Їх наявності доведено не було. Представник відповідача ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я», адвокат Гуляєв А.В. позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити за обставин викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Пояснив суду, що підприємство дійсно зупинило свою діяльність, що підтверджується доданими відповідачем наказами. Станом на 25 березня 2022 року чисельність залучених до роботи працівників зменшилась до 44 чоловік із близько 1600. Те, що деякі працівники продовжують працювати не заперечує факт зупинення діяльності підприємства, оскільки залучено мінімальну кількість працівників для збереження майна підприємства. В посадовій інструкції не вказано місце роботи позивачки. Остання з 24.02.2022 жодного разу Харків не відвідувала, щоденний звіт не направляла. Місто Харків знаходиться в зоні бойових дій та на момент видання наказу підприємство перебувало в зоні активних бойових дій. Факти бойових дій на території Харківщини є загальновідомими з 24.02.2022, що також підтверджується відповіддю Харківської адміністрації. Також позивачка повідомлялась про призупинення дії трудового договору і телефонним зв`язком. На запитання представника позивачки про те, чи зазнало підприємство пошкоджень, представник відповідача повідомив, що підприємство знаходиться на різних адресах. На [ADDRESS] підприємство не зазнало пошкоджень, однак на інших адресах є знищені приміщення. Представник відповідача також вказав, що [PERSON] є директором з юридичних питань ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я». Позивачка не зверталась офіційно щодо переведення її на дистанційну роботу. [PERSON] жодним документом не закріплена для роботи на певній території. Позивачка поширює лікарські засоби, а фірма припинила виробництво продукції. Підприємство, перебуваючи в зоні бойових дій, було вимушено прийняти оспорюваний наказ. Крім того в матеріалах справи наявні докази, що підприємство всіма можливими способами повідомляло позивачку. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до , законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 глави XIX КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Судом встановлено, що наказом директора ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» Володимира Новікова №328/12-к від 25.03.2022 «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] » призупинено дію трудового договору [PERSON] представнику торговельному сектору зовнішньої служби відділу аналізу та маркетингу з 25 березня 2022 року до відновлення можливості надати і виконувати роботу, але не пізніше дня припинення воєнного стану з підстав умов воєнного стану, авіаційних бомбардувань та активних бойових дій у м.Харків та Харківській області у зв`язку з зупиненням виробництва ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» та відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства,

Outcome: dismissed