Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

02.09.2022 р. представник ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернувся до суду з цим позовом. 05.09.2022 р. надіслано запити щодо реєстрації місця проживання (перебування) відповідача. 26.09.2022 р. отримано відповідь на запит. 26.09.2022 р. відкрито провадження по даній справі. ТОВ "Вендор-Фінанс" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ «ВЕНДОР - ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією) яка здійснює діяльність з надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.01.2017 № 163). Між Товариством та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №ВН23-00377 від 20.07.2018 р. Згідно умов договору позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 22881,95 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 572,05 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4,865% за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 26.04.2019 р. Кредитні кошти відповідач отримала згідно Видаткового касового ордеру від 20.07.2018 року. Позичальником не виконано умови Договору, не сплачувались проценти та не сплачувався кредит. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось в квітні 2021 р. Сума неповерненого тіла кредиту складає 9528,57 грн. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.08.2022 р. складає 81342,03 грн. Загальний розмір заборгованості станом на 01.08.2022 р. складає 90870,60 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору про надання фінансового кредиту в розмірі 90870,60 грн. та 2481,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~19.12.2022 р. представник відповідача адвокат Бодачевська М.В. подала до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, в якому просила поновити строк для подачі відзиву. Позов ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» визнала частково, просила стягнути з відповідача заборгованість за договором фінансового кредиту у розмірі 9528,57 грн.(заборгованість за тілом кредиту), в задоволенні заборгованості по відсотках відмовити. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача адвокат Бодачевська М.В. зазначила, що стосується розміру нарахованих відсотків в межах строку кредитування, то як слідує із умов договору про надання фінансового кредиту від 20.07.2020 р. № ВН23-00377 та графіків внесків за кредитним договором проценти за користування кредитними коштами сплачуються в розмірі 4,865% за кожні 7 днів, розмір реальної річної ставки становить 253,68%. [PERSON] сплатила відсотки за період погодженого строку кредитування у сумі 16289,57 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі (а.с.38). Представник відповідача адвокат Бодачевська М.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, просила справу розглядати у її та відповідачки відсутність. (а.с.39). Враховуючи матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» є\~фінансовою установою, що\~підтверджується копією\~свідоцтва про\~реєстрацію фінансової\~установи,\~виданої Національною\~комісією,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~ринків фінансових\~послуг,\~від 29.03.2016\~р.\~20.07.2018\~р.\~між сторонами\~було укладено\~договір №ВН23-00377\~про надання\~фінансового кредиту.\~Відповідно до\~умов договору\~позивач як\~кредитодавець зобов`язався\~надати відповідачу\~як позичальнику\~кредитні кошти,\~відповідач зобов`язався\~прийняти,\~належним чином\~використати по\~повернути кредитодавцю\~кредитні кошти\~(грошові\~кошти)\~в порядку\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором.\~Відповідно до\~п.1.3\~договору кредитні\~кошти надаються\~в сумі\~10000,00\~грн.\~П.1.4\~кредитного договору\~передбачено,\~що за\~користування кредитними\~коштами позичальник\~сплачує кредитодавцю\~плату в\~розмірі 4,865%\~за період\~від суми\~наданого кредиту,\~нарахування проводиться\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~та включають\~в себе\~вартість послуг,\~пов`язаних\~з обслуговуванням\~кредиту,\~підлягають сплаті\~позичальником кредитодавцю\~в день\~повернення суми\~кредиту.\~Згідно п.1.5\~договору кредитні\~кошти надаються\~строком 320.07.2018\~р.\~по 26.04.2019\~р.\~П.2.2\~договору встановлено,\~що кредитні\~кошти та\~проценти за\~користування кредитом,\~повертаються позичальником\~у касу\~або на\~рахунок кредитодавця\~в строки\~відповідно до\~«Графіку внесків\~за кредитним\~договором»,\~єдиним платежем,\~що становить\~суму не\~менше 572,05\~грн.,\~яка включає\~в себе\~розмір отриманих\~кредитних коштів\~та проценти\~за відповідний\~період.\~Відповідно до\~«Графіку внесків\~за кредитним\~договором» який\~міститься в\~п.2.2\~договору сторони\~передбачили 40\~періодичних платежів.\~Відповідно до\~зазначеного графіку\~встановлено сторонами\~загальний розмір\~відсотків за\~користування кредитом\~в сумі\~12881,92\~грн.\~П.4.1\~договору також\~встановлено відповідальність\~позичальника у\~вигляді виконання\~грошового зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми.\~Позивачем свої\~зобов`язання\~по договору\~№ВН23-00377\~про надання\~фінансового кредиту\~від 20.07.2018\~р.\~було виконано,\~що підтверджується\~копією видаткового\~касового ордеру\~ від\~20.07.2018\~р.\~Відповідно до\~графіку внесків\~за кредитним\~договором відповідачем\~в липні,\~серпні,\~вересні 2018\~р.\~сплачено відсотки\~в загальній\~сумі 3572,57\~грн.;\~в січні,\~квітні-жовтні,\~грудні 2019\~р.\~сплачено відсотки\~в загальній\~сумі 9911,00\~грн.;\~в лютому,\~жовтні 2020\~р.\~сплачено відсотки\~в загальній\~сумі 2504,00\~грн.,\~загальна сума\~сплачених відсотків\~становить Відповідно\~до п.\~4\~Паспорту споживчого\~кредиту,\~в період\~погодженого строку\~кредитування мали\~бути сплачені\~відсотки в\~сумі 12881,92\~грн.\~Оскільки відповідачем\~заборгованість по\~тілу кредиту\~не оспорено,\~а тому\~вимоги позивача\~в частині\~стягнення заборгованості\~по кредиту\~в сумі\~9528,57\~грн.\~підлягають до\~задоволення. Крім того, за умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору 26.04.2019 р. Отже, у межах строку кредитування по 26.04.2019 р. включно відповідач мав повертати кредит і сплачувати відсотки періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 27.04.2019 р. у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що відповідачем були сплачені відсотки за користуванням кредиту на загальну суму 16289,57 грн., крім того, після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, через що, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування позикою за період з 27.04.2019 р. по 01.08.2022 р. Правовідносини між сторонами регулюються\~Цивільним кодексом України. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України,- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до статей 1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - договором №ВН23-00377 про надання фінансового кредиту, в якому визначені загальні положення, строки видачі та умови розрахунків (а.с.5-6); - паспортом споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачем у справі мали бути сплачені відсотки у розмірі 12881,92 грн. (а.с.7); - копією анкети про надання банківських послуг у ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» згідно з якою [PERSON] та ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» уклали кредитний договір (а.с.8); - заявою позичальника на оформлення фінансового кредиту, відповідно до якої [PERSON] вказувала, що бажає отримати кредит у розмірі 10000 грн. на спрок 40 тижнів на розвиток бізнесу (а.с.9); - видатковим касовим ордером від 20.07.2018 р., відповідно до якого [PERSON] надано суму 10000,00 грн. (а.с.10); - розрахунком заборгованості на 01.08.2022 р., відповідно до якого [PERSON] має борг по фінансовому кредитному договору в сумі 9528,57 грн. (тіло кредиту) (а.с.15). Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 260 грн. 26 коп.

Outcome: partial