Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказуючи, що 07.04.2022 він уклав договір позики та дав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 121\~000 грн. 00 коп. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 06.05.2022. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої вбачається, що відповідач взяв у нього в борг 121\~000 грн. 00 коп. із зобов`язанням повернути вказану суму до 06.05.2022. Вказує, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику позичальнику. Вказує, що на вказану дату 06.05.2022 і по теперішній час, відповідач не виконав перед позивачем взяті на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів, в строк встановлений договором. На сьогоднішній день сума боргу [PERSON] перед позивачем складає 121\~000 грн. 00 коп. Таким чином, зважаючи на викладене вище, посилаючись на ст.ст.526,\~530,610, 629,\~1054 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 121\~000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1\~210 грн. 00 коп. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/4858/22. Ухвалою суду від 24.10.2022 по справі відкрито провадження та призначене судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання позивач не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку. До початку судового подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча судом повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку неодноразово. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст.280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як визначено ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. З огляду на ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході\~розгляду справи\~судом встановлено,\~що 07 квітня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику грошові кошти, а останній зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів. Пунктом 1.3 Договору передбачено, позика по умовах Договору є безвідсотковою. Ці гроші позичальник отримав від позикодавця при підписанні цього договору. Відповідно до п.2.1. Розмір позики становить -\~121\~000 гривень. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено позичальником в строк до 06 травня 2022 року. З розписки, яка додана до позовної заяви вбачається, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , 07 квітня 2022 року отримала від [PERSON] 121\~000 гривень, яку зобов`язується повернути в строк до 06.05.2022. Однак, в установлені договором та розпискою строки, на сьогоднішній день позичальник [PERSON] кошти у розмірі 121 000,00 гривень не повернула. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 07 квітня 2022 року у розмірі 121 000,00 гривень. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, а саме, - стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] заборгованість за договором позики від 07 квітня 2022 року в сумі 121 000,00 гривень. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1210,00 грн., у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1210,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved