Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

23.08.2022 позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер дядько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкової маси увійшли: земельна ділянка площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 0522285200:03:000:2311, цільове призначення - для індивідуального садівництва; садовий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на території Приборівської сільської ради, [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склав заповіт, за яким усе своє майно заповів позивачу по справі [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Позивач, через свого представника, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця, позивач фактично прийняв спадщину, утримує земельну ділянку, будинок та господарські будівлі в належному стані, здійснює поточні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, податки та збори, що передбачені державою. Позивач подав до державного нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте, нотаріусом 22.12.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами нотаріусом відмовлено відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2022 через відсутність документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 25.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, за клопотанням представника позивача було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак у своїй заяві представник просила суд про розгляд справи за її відсутності, а при вирішенні позовної вимоги покладалась на розсуд суду. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.12.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкової маси увійшли: земельна ділянка площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 0522285200:03:000:2311, цільове призначення - для індивідуального садівництва; садовий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на території Приборівської сільської ради; [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склав заповіт, посвідчений Малою Н.С., державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 24.12.2020 за реєстром №2-1342, за яким усе своє майно заповів позивачу по справі [PERSON] (а.с. 47 - на звороті). З матеріалів спадкової справи №183/2021 до майна померлого [PERSON] слідує, що позивач, через свого представника, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с. 35 - на звороті). Після смерті спадкодавця, позивач фактично прийняв спадщину, утримує земельну ділянку, будинок та господарські будівлі в належному стані, здійснює поточні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, податки та збори, що передбачені державою. Позивач подав до державного нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте, нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на земельну ділянку, тобто відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 14) позивач є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,0600 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер 0522285200:03:000:2311, місце розташування адміністративно-територіальна одиниця: [ADDRESS] ), цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ВН №03687, виданого Приборівською сільською Радою народних депутатів 04.05.1998 на підставі рішення 6 сесії 22 скликання Приборівської сільської Ради народних депутатів від 11.02.1997, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №786. Постановою Другої вінницької державної нотаріальної контори від 10.08.2022 (а.с. 14) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, оскільки у позивача як спадкоємця відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 06.07.2022 за №40 (а.с. 15), право власності на садовий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на території Приборівської сільської ради, [ADDRESS], не зареєстровано. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно така інформація відсутня. 06.07.2022 КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» проведена первинна технічна інвентаризація зазначеного вище об`єкту нерухомого майна за замовленням позивача, що підтверджується технічним паспортом на садовий (дачний) будинок (а.с. 18-23). Право власності спадкодавця [PERSON] на садовий будинок з прибудовою та господарськими будівлями та спорудами, розташований на території Приборівської сільської ради, [ADDRESS] також підтверджується: Державним актом про право приватної власності на землю, серія ВН 03687, виданого Приборівською сільською радою народних депутатів 04.05.1998 року на ім`я [PERSON] , який наявний в матеріалах Спадкової справи № 183/2021 (а.с.112-113), довідкою Садово-городнього масиву «Турбівський» про будівництво садового будинку в 1990 році, що підтверджує факт наявності необхідних на той час документів та тривалого володіння цим майном, особою, що померла (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи, у 2022 році було проведено звіт про незалежну оцінку садового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкта оцінки складає 29854,00 грн. (а.с. 21-29). Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті свого дядька, оскільки вчасно звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. Інших осіб, які б претендували на спадщину [PERSON] не встановлено. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач отримав письмову відмову нотаріуса в оформлення спадщини. Вищевказане стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд зауважує, що в силу вимог ст. 392 ЦК України власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Попри те, що відповідач, будучи органом місцевого самоврядування на території якого розміщено спадкове майно, не заперечує щодо задоволення позову, однак суду необхідно встановити законні передумови спадкування позивачем спадкового майна спадкодавця, і що при визнанні права власності спадкоємця на майно не будуть порушені права та інтереси інших осіб. Як визначено в ст. 1216 -1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормами ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). В силу припису ч.ч. 1 та 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом було встановлено, що після смерті [INFO] дядька позивача [PERSON] , відкрилася спадщина за заповітом складеним від 24.12.2020, а саме у вигляді: земельної ділянки площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 0522285200:03:000:2311, цільове призначення - для індивідуального садівництва; садового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на території Приборівської сільської ради, [ADDRESS] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не встановлено. Таким, чином позивач вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом і міг одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на садовий будинок, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, представник відповідача не заперечував проти задоволення позову. Суд зауважує, що така позиція відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу зазначених висновків суду в ході розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved