Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 вересня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1290. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюб розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7145/22 від 25 серпня 2022 року. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] проживає із матір`ю на орендованій квартирі. Проти участі батька у вихованні дитини та матеріальному утриманні позивач не заперечує. Відповідач допомагає позивачу фінансово у утриманні доньки. Проте [PERSON] переконана, що дитині повинен бути забезпечений стабільний належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що стало причиною її звернення до суду із позовом. Без [PERSON] є молодою особою працездатного віку, інших дітей на утриманні не має, працює офіційно як фізична особапідприємець, отримує стабільний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання доньки. Також у його власності перебуває майно: житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 146,6 кв.м., житловою 74,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2495263461040; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0308 га, кадастровий номер: 6125281700:02:001:5489. Ухвалою судді від 30 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Заводовська М. Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що батько бере участь в утриманні дитини, але позивачка хоче мати певну матеріальну стабільність у цьому питанні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги, пояснив, що він матеріально утримує дитину, приймає участь у її вихованні, нещодавно вніс плату за перебування дитини в приватному садочку в розмірі 6500 грн. Заслухавши пояснення учасників, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ), [PERSON] народилася [INFO] , батьки [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7145/22 від 25 серпня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно договору купівліпродажу від 24 грудня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3999, [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,0308 га із кадастровим номером 6125281700:02:001:5489 із розташованим на ній житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . 05 жовтня 2022 року об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВежаТ» [PERSON] видано довідку № 4/0510 про те, що вона разом із донькою [PERSON] без реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особапідприємець, що вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань. Також судом оглянуто приєднані до позовної заяви копії квитанцій та чеків щодо купівлі продуктів харчування, які свідчать про те, що витрати понесені, однак не вказують ким саме. За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~8,\~9,\~10\~ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України)\~сімейні відносини\~можуть бути\~врегульовані за\~домовленістю (договором)\~між їх\~учасниками.\~Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини.\~Сімейні відносини\~регулюються на\~засадах справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років 2272 гривні. В ході судового розгляду суд з`ясував, що, дитина проживає із матір`ю, на вихідні почергово дочка сторін перебуває у батька [PERSON] , який бере участь у її матеріальному утриманні, надає кошти на необхідні витрати, оплачує дитячий садок. Разом з тим, для забезпечення стабільного матеріального утримання дитини позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із відповідача, про що останній не заперечив, визнавши позов. [PERSON] є працездатним, інших дітей на утриманні не має, працює офіційно як фізична особапідприємець, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки [PERSON] , [INFO] . З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, беручи до уваги визнання відповідачем позову та виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільну дитину, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 27 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved