Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надмірно перераховані кошти у вигляді субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 10509, 42 грн та судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що відповідачу була призначена і виплачувалась субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива з 01.11.2019 року по 30.04.2021 року. Відповідач подала позивачу недостовірну інформацію про одного з членів домогосподарства - сина [PERSON] , а саме - про перебування останнього за кордоном протягом 81 дня, у зв`язку з чим виникла переплата субсидії в розмірі 10509, 42 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою від 21.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 26). Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, однак у зв`язку з невиконанням вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України ухвалою суду від 28.12.2022 року відзив повернуто відповідачу. 23.01.2023 року відповідач подала до суду пояснення, якими зазначила, що її син [PERSON] лише зареєстрований, однак не проживає разом з нею, у зв`язку з чим їй не було відомо про плани сина виїжджати за кордон. Під час перебування за кордоном, [PERSON] захворів коронавірусом, у зв`язку з чим не міг з незалежної від нього обставини покинути місце ізоляції. На підставі цього [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовної заяви. 09.02.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яким останній позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що факт не проживання [PERSON] з відповідачем не є підставою для відмови в задоволенні позову, [PERSON] не надано доказів, що підтверджують факт хвороби [PERSON] під час перебування останнього за кордоном. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 04.11.2019 року рішенням позивача від 06.11.2019 року відповідачу призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з листопада 2019 року по квітень 2020 року. Разом із заявою відповідачем подано декларацію про доходи і витрати, в якій [PERSON] зазначила, що за кордон ніхто із зареєстрованих з нею осіб не виїжджав (а.с. 17-20). Відповідно до п. 2 постанови КМУ від 25.03.2020 року №247 «Про особливості надання житлових субсидій» розгляд питань щодо призначення житлової субсидії на наступний період усім домогосподарствам, які отримували житлову субсидію в опалювальному періоді 2019-2020 років, без заяв громадян про призначення житлових субсидій, не застосовуючи вимоги пункту 78 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 84. На підставі вказаної постанови відповідачу, без її заяви, продовжено виплату субсидії з травня 2020 року по квітень 2021 року (а.с. 9-12). Призначення субсидій\~та контроль\~за їх\~цільовим використанням\~здійснюється відповідно\~до Положення\~про порядок\~призначення житлових\~субсидій,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~21.10.1995\~року №848\~«Проспрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі Положення). Пунктом 24 Положення визначено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Відповідно до п. 30 Положення для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. Для розрахунку житлової субсидії середньомісячний сукупний дохід осіб, зазначених у пунктах 24, 25, 27 і 28 цього Положення, враховується: за III і IV квартали попереднього календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку неопалювального сезону; за I і II квартали поточного календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку опалювального сезону; за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням житлової субсидії, - у разі, коли житлова субсидія призначається не з початку опалювального (неопалювального) сезону (п. 35 Положення). Для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина, подає заяву, декларацію, а також ряд інших документів (п. 43 Положення). Відповідно до акту проведеної перевірки правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій від 29.11.2021 року позивачем встановлено, що в період з 19.01.2020 року по 09.04.2020 року (протягом 81 дня) син відповідача [PERSON] перебував за кордоном, у зв`язку з чим виникла переплата субсидії в розмірі 10509, 42 грн (а.с. 13). Факт перебування [PERSON] за кордоном в період з 19.01.2020 року по 09.04.2020 року підтверджується листом Державної прикордонної служби України від 29.10.2021 року №91-42252/0/15-21 (а.с. 14). Відповідно до п. 20 Положення житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому-четвертому підпункту 3 пункту 14 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, зазначених в абзацах другому-четвертому п. 16 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Позивачем на адресу відповідача направлялися повідомлення від 10.01.2022 року та від 02.02.2022 року про обов`язок останньої повернути переплачену суму субсидії в розмірі 10509, 42 грн, яка утворилася за період з 01.10.2020 року по 30.04.2021 року та було попереджено, що в разі відмови у перерахуванні коштів вони будуть стягнуті у судовому порядку (а.с. 7-8). 17.02.2022 року позивач звертався до відповідача з письмовою претензією щодо повернення надміру виплачених коштів в розмірі 10509, 42 грн, однак станом на момент звернення до суду такі кошти позивачу відповідачем не повернуто (а.с. 6). Відповідно до частини 2 статті 19\~Конституції\~України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті:\~1)\~заробітна плата\~і платежі,\~що прирівнюються\~до неї,\~пенсії,\~допомоги,\~стипендії,\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю,\~аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Позивачем надано\~достатньо належних\~доказів,\~що підтверджуютьфакт навмисного приховування від позивача даних про перебування її сина [PERSON] за кордоном протягом більше ніж 60 днів, тобто недобросовісних дій відповідача, які стали підставою для надміру перерахованих коштів\~у вигляді\~житлової субсидії\~в розмірі\~10509,\~42\~грн.\~Відповідачем, в свою чергу, не спростовано посилань позивача, якими обґрунтована позовна заява. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог як таких, що є обґрунтованими та доведеними позивачем. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Outcome: approved