Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30 липня 2020 року надійшла позовна заява об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра» до Державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що 16 вересня 2014 року відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра» як юридична особа. Відповідно до пункту 1 розділу 2 статуту зазначеної юридичної особи в редакції, що затверджена установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майн будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. 27 вересня 2014 року відповідно до акту приймання-передачі житловий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс позивача. Згідно відомостей вищезазначеного акту, окрім житлової площі на баланс позивача були передані, в тому числі допоміжні приміщення площею 7\~203,4 кв.м. У вказаному житловому комплексі, окрім житлових, нежитлових та допоміжних приміщень є підземний паркінг, паркувальні місця у відповідному підземному паркінгу були об`єктами продажу забудовником власникам квартир. 22 січня 2018 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна придбане паркувальне місце за номером [ADDRESS] , загальна площа 15.1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міщенко М.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 435112512101. 06.04.2018 року [PERSON] на підставі договору дарування безоплатно передала у власність [PERSON] належне їй на праві приватної власності паркувальне місце № 137, що знаходиться у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , загальна площа 17.3 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко В.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 436677612101 Таким чином, [PERSON] став власником двох паркувальних місць 137 та 138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , загальною площею 15.1 кв.м та 17.3 кв.м. відповідно На виконання\~замовлення [PERSON] \~09\~квітня 2018\~року фізичною\~особою-підприємцем\~ [PERSON] \~було виготовлено\~технічний паспорт\~на вищезазначені\~паркувальні місця\~та складено\~Акт.\~Відповідно до\~тексту,\~якого «при обстеженні паркувальних місць № 137 та № 138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] було встановлено, що паркувальні місця об`єднанні в № 137-138. Загальна площа збільшилася за рахунок об`єднання. Зважаючи на викладене, відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, із змінами та доповненнями, внесеними наказами Державного комітету з питань житлового комунального господарства від 26 листопада 2002 року № 73, від 15 червня 2005 року № 92, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 08 лютого 2006 року №42, наказом Міністерства з питань житлового-комунального господарства України від 1 червня 2010 року № 167, наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2012 року №404, від 28 грудня 2012 року № 658, від 08 січня 2013 року № 2 об`єднання не самочинне, яке не підлягає узаконенню або введення в експлуатацію. Вважати загальну площу паркувальних місць № 137-138 у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] 71,2 кв.м.» Однак, підземний паркінг відповідно до доданого до матеріалів справи плану квартирного (багатоповерхового) будинку містить не лише паркувальні місця, які є приватною власністю мешканців, а і сходи, підсобні приміщення, місця проїзду для транспортних засобів, що є спільною сумісною власністю усіх власників квартир ОСББ. Всупереч цього, 26 квітня 2018 року на підставі заяви [PERSON] було здійснено реєстрацію права власності, форма власності: приватна на паркувальне місце [ADDRESS] , яке утворено шляхом об`єднання паркувальних місць 137 та 138, за рахунок незаконного залучення частини місць загального користування (місця для проїзду та розвороту транспортних засобів). Вказана реєстрація права на нерухоме майно здійснена державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход О.О. виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В інформації про нерухоме майно зазначено: паркувальне місце № 137-138, загальна площа 71,2 кв.м. У житловому будинку літ. А-19 на І поверсі у приміщенні 135, що розташований за адресою: по [ADDRESS] . Дану реєстрацію позивач вважає незаконною та просить скасувати, оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход О.О. виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно загальною площею 71,2 кв.м, всупереч того, що у підтвердженій приватній власності [PERSON] перебували лише паркувальні місця площею 15,1 кв.м та 17,3 кв.м, що підтверджується укладеними Договорами купівлі-продажу від 22.01.2018 року та Договором дарування від 06.04.2018 року. Тобто,\~державним реєстратором\~під час\~прийняття рішення\~про державну\~реєстрацію права\~власності не\~було встановлені\~явні суперечності\~між заявленими\~та вже\~зареєстрованими речовими\~правами на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяженням,\~не були\~дослідженні документи,\~що підтверджують\~виникнення,\~перехід та\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно\~площею 38,8\~кв.м. А відтак, державний реєстратор повинен був прийняти рішення про відмову [PERSON] в державній реєстрації права власності на нерухоме майно площею 38,8 кв.м, оскільки право власності на вказану нерухомість жодним чином не підтверджено. На розгляді Жовтневого районного суду перебуває цивільна справа № 201/13442/18 за позовом ОСББ «ЖК «Панорама Дніпра» до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спільним майном. В рамках розгляду вказаної справи на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було витребувано засвідчену копію реєстраційної справи № 1540035512101 на приміщення 135 за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що [PERSON] до заяви про реєстрацію права власності додано, в тому числі додано технічний паспорт складений фізичною особою - підприємцем [PERSON] . Однак, вказаний технічний паспорт не є підтвердженням права власності на 38.8 кв.м, а лише містить технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, оскільки відповідно до Інструкції технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику.\~ Також необхідно зазначити, що матеріали реєстраційної справи не містять доказів про проходження ФОП [PERSON] професійної атестації та отримання кваліфікаційного сертифікату на право виконання робіт із технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна відповідно до Закону України "Про архітектурну діяльність» Таким чином, державному реєстратору не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували виникнення та набуття [PERSON] у встановленому законодавством порядку права власності на спірне нерухоме майно, а саме площею 38,8 кв.м., що розташоване у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , і станом на момент реєстрації права власності за [PERSON] на спірне нерухоме майно, його співвласниками були і є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки дії відповідача стосовно реєстрації права власності на паркувальне місце порушують права позивача просили суд скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни від 26 квітня 2018 року про реєстрацію прав та їх обтяжень та запису, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про реєстрацію права приватної власності на паркувальне місце № 137-138, розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , реєстраційний номер нерухомого майна 1540035512101 (т. 1 а.с. 2-14). 10\~листопада 2020\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~- [PERSON] \~надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено факт передачі їм на баланс нежитлового приміщення підземного паркінгу , а отже й не доведено факту порушення прав позивача (т. 1 а.с. 91-98). 20 січня 2021 року представником позивача надано пояснення до суду в яких останній зазначив, що відповідно до акту приймання передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 29 вересня2014 року відповідно до якого приватне будівельно - монтажне підприємство «Строїтель -П» передано на баланс позивача житловий будинок, який складається з 19 поверхів , загальний об`єм будівлі 93\~266, куб метрів. З чого слідує, що на баланс ОСББ «ЖК «Панорама Дніпро» було передано увесь житловий комплекс, який складається з 19 поверхів , з яких 17 поверхів житлової забудови та 1 поверх паркінгу, підвал який у тому числі використовується , як паркінг та надбудова , площа, яких відповідно до технічного паспорту складає 25\~711,7 куб мет. (т. 1 а.с. 118) Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31 липня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (т. 1 а.с.12). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (т. 1 а.с. 63). Ухвалою суду від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра» до Державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (т. 1 а.с. 64-65). До суду 13 вересня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.т. 1 а.с. 67). 26 квітня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 208- 209). Ухвалою суду від 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 64-65). 01 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про день та час слухання справи повідомлявся належним чином причин неявки суду не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 16 вересня 2014 року відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра» як юридична особа. Відповідно до пункту 1 розділу 2 статуту зазначеної юридичної особи в редакції, що затверджена установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку (протокол №1 від 26.05.2018 року) метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майн будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Тому, відповідно до статей\~2,\~4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статей\~9,\~10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~право на звернення до суду з метою захисту прав співвласників житлового будинку від імені усіх співвласників має Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра». 27 вересня 2014 року відповідно до акту приймання-передачі житловий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс позивача. Згідно відомостей вищезазначеного акту, окрім житлової площі на баланс позивача були передані, в тому числі допоміжні приміщення площею 7\~203,4 кв.м (а.с. 30-31). У вказаному житловому комплексі, окрім житлових, нежитлових та допоміжних приміщень є підземний паркінг, паркувальні місця у відповідному підземному паркінгу були об`єктами продажу забудовником власникам квартир. 22 січня 2018 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна придбав паркувальне місце за номером [ADDRESS] , загальна площа 15.1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міщенко М.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 435112512101 (а.с. 32-37). 06 квітня 2018 року [PERSON] на підставі договору дарування безоплатно передала у власність [PERSON] належне їй на праві приватної власності паркувальне місце № 137, що знаходиться у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , загальна площа 17.3 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко В.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 436677612101 (а.с. 38-39). Таким чином, [PERSON] став власником двох паркувальних місць 137 та 138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , загальною площею 15.1 кв.м та 17.3 кв.м. відповідно. На виконання\~замовлення [PERSON] \~09\~квітня 2018\~року фізичною\~особою-підприємцем\~ [PERSON] \~було виготовлено\~технічний паспорт\~на вищезазначені\~паркувальні місця\~та складено\~Акт.\~Відповідно до\~тексту,\~якого «при обстеженні паркувальних місць № 137 та № 138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] було встановлено, що паркувальні місця об`єднанні в № 137-138. Загальна площа збільшилася за рахунок об`єднання. Загальна площа паркувальних місць № 137-138 у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] 71,2 кв.м» (а.с. 45-49). Підземний паркінг відповідно до доданого до матеріалів справи плану квартирного (багатоповерхового) будинку містить не лише паркувальні місця, які є приватною власністю мешканців, а і сходи, підсобні приміщення, місця проїзду для транспортних засобів, що є спільною сумісною власністю усіх власників квартир ОСББ. Всупереч цього, 26 квітня 2018 року на підставі заяви [PERSON] було здійснено реєстрацію права власності, форма власності: приватна на паркувальне місце [ADDRESS] , яке утворено шляхом об`єднання паркувальних місць 137 та 138, за рахунок незаконного залучення частини місць загального користування (місця для проїзду та розвороту транспортних засобів) (а.с. 50, 40-44). Вказана реєстрація права на нерухоме майно здійснена державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход Оленою Олександрівною виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В інформації про нерухоме майно зазначено: паркувальне місце № 137-138, загальна площа 71,2 кв.м. У житловому будинку літ. А-19 на І поверсі у приміщенні 135, що розташований за адресою: по [ADDRESS] Оскільки, державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход Оленою Олександрівною виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно загальною площею 71,2 кв.м, всупереч того, що у підтвердженій приватній власності [PERSON] перебували лише паркувальні місця площею 15,1 кв.м та 17,3 кв.м, що підтверджується укладеними Договорами купівлі-продажу від 22 січня 2018 року та Договором дарування від 06 квітня 2018 року. Данну реєстрацію права власності позивач вважає незаконною та просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни від 26 квітня 2018 року про реєстрацію прав та їх обтяжень та запису, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про реєстрацію права приватної власності на паркувальне місце № 137-138, розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , реєстраційний номер нерухомого майна 1540035512101. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до норм статей\~2,\~4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статей\~9,\~10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~право на звернення до суду з метою захисту прав співвласників житлового будинку від імені усіх співвласників має Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра». Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Частинами 1, 2 ст. 18 цього ж закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. 2. Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов`язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно пункту 1 частини 3 статті 10 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Згідно пункту 2 частини 3 статті 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно частини 1 статті 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно пункту 5 частини 1 статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Таким чином, згідно вказаних приписів, державний реєстратор має право прийняти рішення про відмову у державній реєстрації у випадку суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі - Порядку), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, в тому числі: 1)укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат. Тобто, до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають. З точки зору юридичних фактів встановленню підлягають наступні обставини: а) чи відповідає поведінка особи на момент вчинення правочину тим правовим моделям, які в подальшому є необхідними для державної реєстрації прав, що виникли внаслідок цього правочину? б) чи виникло в особи право, яке підлягає державній реєстрації? в) чи належним чином зафіксовані юридичні факти в документах, які подаються для проведення реєстрації? г) чи достатньо їх для проведення реєстрації тощо. Іншими словами - державний реєстратор повинен встановити ті юридичні факти, які виникають безпосередньо з поданих документів. Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 334 цього ж кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Однак, державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход Оленою Олександрівною виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно загальною площею 71,2 кв.м, всупереч того, що у підтвердженій приватній власності [PERSON] перебували лише паркувальні місця площею 15,1 кв.м та 17,3 кв.м, що підтверджується укладеними Договорами купівлі-продажу від 22 січня 2018 року та Договором дарування від 06 квітня 2018 року. Відповідно до п. 38 Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування). Тобто, державним реєстратором під час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності не було встановлені явні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням, не були дослідженні документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно площею 38,8 кв.м. А відтак, державний реєстратор повинен був прийняти рішення про відмову відповідачу-2 в державній реєстрації права власності на нерухоме майно площею 38,8 кв.м, оскільки право власності на вказану нерухомість жодним чином не підтверджено. Державному реєстратору не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували виникнення та набуття [PERSON] у встановленому законодавством порядку права власності на спірне нерухоме майно, а саме площею 38,8 кв.м., що розташоване у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по [ADDRESS] , і станом на момент реєстрації права власності за відповідачем на спірне нерухоме майно, його співвласниками були і є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Таким чином, вказаними реєстраційними діями відбулося втручання у права співвласників будинку та фактичне припинення права співвласників на частку допоміжних приміщень без будь-якої законодавчої підстави, у зв`язку із чим їх право спільної власності на таке нерухоме майно підлягає відновленню. Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 393 цього ж кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Так, всупереч вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час державної реєстрації прав, державний реєстратор неналежним чином виконав свої обов`язки, а саме: не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; не перевірив документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав та не прийняв відповідні рішення; не направив відповідного запиту щодо з`ясування наявності або відсутності державної реєстрації за замовником або іншими особами права власності на спірні нерухоме майно. Перевірка правовстановлюючих документів щодо відповідності їх вимогам законів та інших нормативно-правових актів є обов`язком державного реєстратора при прийнятті рішення про вчинення реєстраційної дії або про відмову у її здійсненні. Оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи, що право власності на паркувальні місця було зареєстровано за [PERSON] на загальною площею 71,2 кв.м, всупереч того, що у підтвердженій приватній власності [PERSON] перебували лише паркувальні місця площею 15,1 кв.м та 17,3 кв.м, що підтверджується укладеними Договорами купівлі-продажу від 22 січня 2018 року та Договором дарування від 06 квітня 2018 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача . Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved