Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до судового наказу, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 22 жовтня 2018 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Малолітній син [PERSON] за їх спільної усної домовленості проживає разом з нею. Їй стало відомо, що відповідач офіційно ніде не працює, не має постійного доходу, а лише мінливі підзаробітки, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04 жовтня 2022 року становить 64 335,86 грн. Разом з цим, вони усно домовились про зміну способу та розміру аліментів з однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму у розмірі 1 500 грн та погашення заборгованості, яка виникла. З огляду на вищевикладене просить змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2018 року та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з часу набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 10 липня 2015 року, актовий запис № 22 (а. с. 6). Також встановлено, що 22 жовтня 2018 року Перечинським районним судом Закарпатської області за заявою [PERSON] видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання дитини, а саме сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку\~ щомісячно,\~ починаючи\~ з\~ 28 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 19).\~\~\~ Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району 23 листопада 2022 року № 469, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні (а. с. 8, 9). Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів із частини заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму, позивач вказує на те, що на момент звернення до суду у зв`язку з відсутністю у відповідача постійного місця роботи та наявністю заборгованості по аліментах між ними укладено усну домовленість про зміну способу стягнення аліментів.\~ Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 4 ст. 206 цього Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки витрати для забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини несе виключно позивач, а раніше визначений судом розмір аліментів для сплати у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів є недостатнім для утримання сина сторін, який проживає разом із матір`ю, тому з урахуванням вищевказаних норм, ч. 1 ст. 182 СК України та визнання відповідачем позовних вимог суд приходить до висновку, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, слід змінити та визначити такі у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, як роз`яснено у абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України\~ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мала понести позивач у сумі 536,80 грн (1 073,60 грн - 50%), підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved