Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

21 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Радянська наука» до [PERSON] - про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовується тим, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідача є користувачем квартири за вищевказаною адресою та користується всіма житлово-комунальними послугами та послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, про що укладені відповідні договори. ЖБК «Радянська наука» є балансоутримувачем вказаного будинку, який самостійно та через укладені договори з виконавцями забезпечує надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення та централізованого опалення. Також, позивач вказує, що своєчасно і в повному обсязі надає житлово-комунальні послуги, проте відповідачка не сплачує їх вартість, у результаті чого утворилась заборгованість за період з 01 вересня 2011 року по 31 жовтня 2021 року, яка складає 79 517,25 грн. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. 21.12.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 25.01.2022 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 28.01.2022, також відповідачці було направлено копію позовної заяви із додатками, проте конверт повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відзив на позовну заяву відповідачкою не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є користувачем квартири [ADDRESS] . Також встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі ЖБК «Радянська наука», який самостійно та через укладені договори з виконавцями забезпечує надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення та централізованого опалення. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначив, що [PERSON] протягом тривалого часу не сплачує надання ЖБК «Радянська наука» житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 01 вересня 2011 року по 31 жовтня 2021 року, яка складає 79 517,25 грн., яку позивач просить з неї стягнути. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (баланс утримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг, у неї утворилась заборгованість в сумі 46 558,71 грн. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідачки за період з 01.09.2011 року по 31.10.2021 року утворилася заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 46 558,71 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 61 304,26 грн. Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачем житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості позивачем було нараховано збитки від інфляції в розмірі 24 794,64 грн. та 3% річних в сумі 8 163,89 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг, а також не надано доказів на спростування наданих позивачем розрахунків боргу та штрафних санкцій. З огляду на викладене, позов Житлово-будівельного кооперативу «Радянська наука» до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 79 517,25 грн. підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved