Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» (правонаступником якого є АТ «СК «АРКС») та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 260182а8к, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ). 24 жовтня 2018 року о 10:40 годині в с. Святопетрівське, вул. Індустріальна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля КАМАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ), який був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 260182а8к від 03 вересня 2018 року, який отримав механічні пошкодження. Винним в даній ДТП є відповідач згідно довідки № 3018305395205984 та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року, згідно якої ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.9 ПДР України (ст. 124 КУпАП). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2426044 від 14 листопада 2018 року та умов Договору страхування №260182а8к від 03 вересня 2018 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 40\~602,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 514356 від 15 листопада 2018 року. Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від винної особи [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ) [PERSON] , внаслідок ДТП. За таких обставин, на підставі ст.ст.\~993,\~1166, 1188, 1192 ЦК України,\~позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 40\~602,18 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2018 року о 10:40 годині в с. Святопетрівське, вул. Індустріальна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля КАМАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідач водій [PERSON] свою вину у скоєнні ДТП визнав повністю і його визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року у справі № 369/13862/18. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП автомобіль Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ), був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №260182а8к від 03 вересня 2018 року, що підтверджується копією вказаного договору, наявного в матеріалах справи. 26 жовтня 2018 року страхувальник [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно до Рахунку № 1749 від 30 жовтня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] [PERSON] , складає 40\~602,18 грн. Згідно до калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин від 30 жовтня 2018 року, рахунок № 018753/30100181 вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V (д.р.н. [NUMBER] ), складає 40\~602,18 грн. 14 листопада 2018 року позивач склав страховий акт № AXA2426044 та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту на суму 40\~602,18 грн. 15 листопада 2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 40\~602,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 514356 від 15 листопада 2018 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно з п. 21.1.\~ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі\~Закон) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. 17 липня 2019 року позивач звернувся із претензією до відповідача на суму 40\~602,18 грн., однак відповідач у добровільному порядку коштів не перерахував. Відповідно до ст. 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» вказано, що: Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 40\~602,18 грн., що є розміром виплаченого страхового відшкодування та фактичними витратами позивача. Оскільки відповідач є винним в ДТП особою, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 40\~602,18 грн. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задовольнянню повністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2102,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved