Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

В січні 2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що вироком Чемеровецького районного суду від 14.04.2021 року, який 17.05.2021 року набрав законної сили, встановлено, що у результаті умисних дій [PERSON] , спрямованих на позбавлення життя потерпілої, [PERSON] отримала опікові рани загальною площею 58 % поверхні тіла, які по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в опосередкованому зв`язку із настанням смерті. Потерпіла [PERSON] проходила лікування у опіковому відділенні КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради та загальна сума фактичних витрат лікувального закладу становить 6430 грн. 21 коп.. Вищевказані витрати, пов`язані із стаціонарним лікуванням потерпілої від вчинення кримінального правопорушення, [PERSON] добровільно не відшкодовані. Оскільки діями [PERSON] шкода заподіяна не тільки потерпілій, а й лікарні, яка фінансується з державного бюджету, і тим самим зачіпаються економічні інтереси держави. Окрім цього, КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради надані їм державою повноваження не здійснила та під час розгляду кримінального провадження в суді та в порядку цивільного судочинства позов про стягнення витрат на лікування не заявили, тому позов в інтересах держави в особі вказаного органу заявляється прокурором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Хмельницької обласної ради витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 6430 грн. 21 коп. 09.01.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Чемеровецького районного суду від 14.04.2021 року, який 17.05.2021 року набрав законної сили, встановлено, що 31 грудня 2020 року близько 23 години 00 хв. [PERSON] , перебуваючи в одній з кімнат приміщення літньої кухні за місцем проживання по [ADDRESS] , на грунті особистих неприязних відносин розпочав суперечку із своєю сестрою [PERSON] , з якою спільно розпивав спиртні напої. В ході суперечки [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою вбивства, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті [PERSON] , вчинив дії, спрямовані на умисне позбавлення її життя. Так, взявши з підлоги у веранді вказаного приміщення пластикову каністру ємкістю 5 літрів із вмістом близько 1 літр бензину, [PERSON] зайшов в кімнату вказаного приміщення літньої кухні, де знаходилася [PERSON] , яка сиділа на дивані та вилив на неї весь бензин з каністри. Після цього, [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, взяв пачку сірників, один з яких підпалив та кинув на [PERSON] , в результаті чого відбулося загоряння одягу та тіла потерпілої. Однак, [PERSON] злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки полум`я на одязі та тілі потерпілої [PERSON] вдалося погасити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в цей час знаходилися в приміщенні літньої кухні. Таким чином [PERSON] виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак смерть потерпілої не настала, а злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки полум`я на тілі потерпілої [PERSON] вдалося погасити. Однак, перебуваючи в опіковому відділені Хмельницької обласної лікарні [INFO] потерпіла [PERSON] померла. У результаті умисних дій [PERSON] , спрямованих на позбавлення життя потерпілої, [PERSON] отримала опікові рани загальною площею 58 % поверхні тіла, які по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в опосередкованому зв`язку із настанням смерті. Згідно інформації КНП «Хмельницька обласна лікарня [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КНП «Хмельницької обласної лікарні» Хмельницької обласної ради з 01.01.2021 року по 04.01.2021 року, тобто 3 ліжко-днів. Всього затрати лікарні склали: 6430 грн. 21 коп. Частиною 1 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Відповідно до ст.18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти з бюджету лікувальним закладом витрачено внаслідок вчинення [PERSON] суспільно-небезпечного діяння, у зв`язку із чим підлягають стягненню в дохід міського бюджету з особи, яка його вчинила. Таким чином, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення заподіяно шкоду інтересам держави в особі - Хмельницької обласної ради, що дає достатні підстави для представництва Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою інтересів держави в суді. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Згідно вимог п.п. 3,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1996 року № 545 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.12 року №868), визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно вимог ч.3 ст.1206 ЦК України, п.п. 1.4 Порядку сума витрат на лікування потерпілого від злочину підлягає стягненню до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з [PERSON] .. Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я, зокрема лікарні здійснюється з бюджету Хмельницької обласної ради, а обласною радою не вжито заходів до відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину шляхом звернення до суду з відповідним позовом, вбачається порушення державних інтересів. А тому, мають місце підстави для звернення прокурора до суду в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до листа Хмельницької обласної ради від 10.11.2022 року вбачається, що обласна рада не пред`являтиме позов про стягнення витрат на лікування потерпілої [PERSON] .. Враховуючи викладене, для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно (п.п. 75 - 76 постанова ВС від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17, постанова від 10.05.2018 року у справі № 918/323/17, ухвали від 07.05.2018 року у справі № 910/18283/17, від 16.05.2018 року у справі № 826/13768/16). Згідно п.5.6. Постанови Верховного Суду від 16.04.2019 року (справа № 910/3486/18) представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Враховуючи вищевикладене та те, що Хмельницька обласна рада не вживає заходів щодо захисту інтересів держави у вказаній сфері, а саме щодо звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, із вказаним позовом звертається прокурор. З цих підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної ради для зарахування в міський бюджет кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення в сумі 6430 грн. 21 коп.. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, задоволення позову, що шкода завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення і тому прокурор звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн..

Outcome: approved