Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Орган опіки та піклування Ходорівської міської ради, яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулося до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] (останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про: - позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - встановленням піклування над зазначеними неповнолітніми та призначення їм піклувальника [PERSON] , [INFO] ; - стягнення аліментів з [PERSON] , в користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Підставою позову вказує те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року, провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 09 січня 2023 року, яке було проведено і закрито, а розгляд справи по суті призначено на 10 лютого 2023 року. Позивач просив позов задовольнити. Третя особа подала висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та доцільності призначення [PERSON] піклувальником на неповнолітніми дітьми. Відповідачка просила заяву позивача задовільнити в повному обсязі. В судове засідання для розгляду справи по суті, сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. І представник позивача, відповідачка, і третя особа просили суд розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників справи. Позиція позивача. До позивача, як до органу опіки та піклування, 11.10.2022 року звернулися в письмовій формі неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав їх матір [PERSON] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх виховання та утримання, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про їх стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє до них щонайменшої материнської турботи. І відповідно, над ними слід встановити піклування, призначити опікуном [PERSON] , враховуючи прив`язаність дітей один до одного та добрий психоемоційний стан з ним. Також він відповідає всім умовам для того аби бути їх піклувальником, і відповідно на його користь слід стягувати з відповідачки аліменти. Тому беручи до уваги те, що [PERSON] є повнолітньою особою з повною цивільною дієздатністю, він здоровий та може виконувати обов`язки піклувальника, не притягувався до кримінальної відповідальності, між ним склались доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, він має можливість виконувати обов`язки піклувальника, які вже виконує протягом двох років, так як мати дітей їх залишила на спільне проживання та виховання в приватному закладі, беручи до уваги висловлене неповнолітніми дітьми бажання проживати із [PERSON] який при цьому не заперечив, тому орган опіки та піклування вважає за доцільно призначити його піклувальником та стягувати на його користь з відповідача по 1/3 частини з усіх видів її заробітку. Позиція відповідачки. Подала письмову заяву, якою добровільно та безумовно позовні вимоги визнала в повному обсязі. Позиція третьої особи. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 1. Оцінка суду щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. [PERSON] дійсно є матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 8 свідоцтва про їх народження). Але цим дітям, з 11 червня 2000 року надано дозвіл на тичасове влаштування в приватний заклад «Родинний дім «Жива Перлина» с. Бортики Жидачівського району Львівської області та доручено службі у справах дітей Богородчанської райдержадміністрації сприяти у влаштуванні вказаних дітей у зазначений заклад (а.с.18). Мати дітей [PERSON] , злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В кінці 2018 року покинула вищевказаний заклад мотивуючи це тим, що вона хотіла влаштувати своє особисте життя, неповнолітні діти залишились у закладі. До моменту вибуття, [PERSON] неодноразово порушувала правила центру, вживала алкоголь, приходила в неадекватному стані. З червня 2020 року вона жодного разу не відвідала своїх дітей, не повідомила свого місця проживанні і спілкується з дітьми та адміністрацією закладу лише в телефонному режим. За весь цей час вона не надана жодної матеріальної підтримки своїм дітям. Більше того, ігноруючи неодноразові звернення як неповнолітнього [PERSON] , так і адміністрації закладу, [PERSON] відмовилась приїхати до дитини і подати документи на виготовлення йому ідентифікаційної картки (а.с.19,22,32-35,54). Актом обстеження умов проживання дітей, які залишилися без батьківського піклування встановлено, що з 2020 року неповнолітні діти проживають в Родинному домі «Жива перлина» с. Бортники на третьому поверсі триповерховому будинку, в якому знаходяться п`ять кімнат, кухня, ванна кімната, робочий кабінет та коридор. Під час обстеження встановлено, що будинок відповідає санітарно технічним умовам. У житловому будинку створено належні умови для навчання , виховання та всебічного розвитку дітей. Все приміщення будинку обладнане новими сучасними меблями та технікою. Підопічні в достатній кількості забезпечені одягом, взуттям, необхідними речами для особистого користування, постільною білизною, канцелярськими товарами тощо. Спальні кімнати оснащені сучасними меблями, є шафи для збереження особистих речей дітей, відпочинкова кімната обладнана технічними засобам, у кімнатах особистої гігієни обладнано душові кабіни. Для проведення змістовного дозвілля на прибудинковій території обладнано сучасний дитячо-спортивний майданчик, в будинку створені належні умови для фізичної, інтелектуальної і духовного розвитку дітей їх підготовки до самостійного життя (а.с. 27). Відповідно до висновку виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, як органу опіки та піклування, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.32-34). Довідкою про склад сім`ї встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та до складу сім`ї входять: двадцять підопічних, в тому числі зазначені неповнолітні діти (а.с. 46). Згідно до довідки про доходи [PERSON] від 11 жовтня 2022 року № 14/2022 встановлено, що його загальна сума доходу за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року становить 66 780 гривень 23 копійки (а.с. 42). Відповідно до висновку виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, як органу опіки та піклування, доцільно призначити [PERSON] піклувальником над цими неповнолітніми дітьми (а.с. 48-49). Оцінка судом правовідносин сторін спору. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між органом опіки та піклування Ходорівської міської ради та [PERSON] , виник цивільно-правовий спір з приводу права її дітей на отримання належного піклування, якому кореспондує її обов`язок, як матері, забезпечувати таке піклування. І в цих правовідносинах орган опіки та піклування вважає, що відповідачка, порушує право дитини на належне батьківське піклування. Оцінка суду щодо права дитини на бітьківське піклування. Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, виходячи з положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з положеннями пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України основи охорони дитинства, виховання визначаються виключно законами України. Так, статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи і основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При цьому, статтею 12 цього ж закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток і навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, праву дитини на належне батьківське піклування та виховання кореспондує певне коло обов`язків, невиконання яких свідчить про порушення вказаного права дитини, за що батьки можуть нести відповідальність встановлену законом. В силу положень частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мірою відповідальності для батьків може бути позбавлення їх батьківських прав, на підставі рішення суду, за наявності будь-якої підстави, що передбачена пунктами 1-6 частини першої статті 164 цього кодексу. Виходячи з положень пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, є ухилення матері та/або батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Основні обов`язки, що беззаперечно входять до кола обов`язків з виховання дитини як складової частини батьківського піклування, передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Батьки зобов`язані поважати дитину. Проте із встановлених судом обставин вбачається, що [PERSON] жодного з цих обов`язків щодо своїх дітей не виконує, оскільки всі ці обов`язки виконує [PERSON] . Саме він забезпечує отримання дітьми загальної середньої освіти, дбає про здоров`я дітей та отримання ними належної медичної допомоги, створює усі умови для їх проживання та фінансово забезпечує реалізацію потреб дітей. Більш того, мати дітей взагалі не цікавиться їх життям, залишила їх, втратила контакт із дітьми та не вчиняє жодних дій, спрямованих на його відновлення. Тому суд вважає, що [PERSON] , як мати, дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки жодних батьківських обов`язків не виконує, при відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали їй їх виконувати. Зважаючи на це, суд вважає, що право [PERSON] та [PERSON] , на належне батьківське піклування та виховання матір`ю, дійсно порушується і порушується саме відповідачкою. І тому, вважаючи встановлене достатньою підставою для застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав відносно її дітей, позов слід задовольнити у повному обсязі. При цьому приймаючи таке рішення суд виходить із того, що невиконання батьківських обов`язків відповідачкою має системний, триваючий і безперервний у часі характер. 2. Оцінка суду щодо позовної вимоги про призначення опікуна При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до\~ст. 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями\~ст. 58-59 ЦК України\~передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно п. п. 2, 3, 4\~ст. 63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 244 СК України\~опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до\~ст. 249 СК України\~опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. І оскільки відповідно до висновку органу опіки та піклування, доцільно призначити опікуном неповнолітніх дітей саме [PERSON] , оскільки він може бути піклувальником, ознайомлений і розуміє всі аспекти, що пов`язані із призначенням піклувальника неповнолітнім, зарекомендував себе, як відповідальний та пильний піклувальник та зважаючи на прихильність дітей саме до нього і їх на це бажання, а також висновок Комісії з питань захисту прав дітей, згідно з яким жодних перешкод для призначення [PERSON] піклувальником над дітьми не встановлено. Суд згоден із тим, що саме його треба призначити піклувальником дітей. 3. Оцінка суду щодо позовних вимог про стягнення аліментів Положення частини 1 і 2\~статті 51 Конституції України\~гарантують, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А положеннями частини 6 статті\~7\~та частини 1 статті\~141 Сімейного кодексу України\~передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, та щодо дитини. Статті\~180\~та\~181 СК України\~встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками. При цьому, згідно частини 1\~статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Отже, виходячи із змісту наведених норм матеріального права, невиконання відповідачем, як батьком дитини свого обов`язку з його утримання до досягнення ним повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо дитини. А тому, на підставі частини першої\~статті 55 Конституції України, частини першої\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~статті 18 Сімейного кодексу України\~порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до положень частини третьої статті\~181, частини першої статті\~191 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову. Згідно з частиною другою\~статті 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; відсутність доказів про поганий стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище платника аліментів; відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України) суд урахувати також не міг, за відсутністю доказів їх наявності. Отже, оскільки позивач просить суд захистити порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 листопада 2022 року та до досягнення дітьми повноліття, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачка ухиляється від утримання дітей, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги і в цій частині та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином,

Outcome: approved