Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

09.12.2019 року в н.п. Ясіня Рахівського району Закарпатської області відбулася ДТП, у якій [PERSON] керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка в наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження. За фактом ДТП ГУНП в Закарпатській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до ЄРДР за № 12019070140001032. 10.12.2019 року відповідно до Виписки із історії хвороби № 1432, [PERSON] була госпіталізована до нейрохірургічного відділення № 1 «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Департаменту охорони здоров`я в Закарпатській області, з діагнозом: ВЧМТ. Перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа. Геморагічний забій головного мозку, переважно лобних та скроневих ділянок. Забійно-скальповані рани лобної та потиличної ділянок. Множинні забої м`яких тканини голови, тулуба, кінцівок. Л/л з 10.12.2019 по 27.12.2019 року. Згідно виписного епікризу № 7952 виданого Травматологічним відділенням Рахівської РЛ, Закарпатської області, хвора [PERSON] , 1989 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 27.12.2019 року та травматологічному з 30.12.2019 року по 22.01.2020 року, з діагнозом: ВЧМТ. Перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа. Геморагічний забій головного мозку, переважно лобних та скроневих ділянок. Закритий уламковий в/суглобовий черезвиростковий перелом плечової кістки зі зміщенням. Пошкодження чотириголового м`язу правого стегна. Лікування: операція 03.01.2020 року: відкрита репозиція та МОС виростків правої плечової кістки пластиною. Л/л продовжено № 001518 з 28.12.2019 року по 22.01.2020 року, продовжує хворіти. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1329 [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні 3 28.02.2020 року по 06.03.2020 року з діагнозом: стан після важкої ВЧМТ (09.12.2019 року) з геморагічним забоєм головного мозку переважно лобних і скроневих ділянок, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, з правобічним гемісиндромом, стійким цефалічним синдромом, легкими статико-координаторними розладами, органічним емоційно-лабільним розладом; супутній: уламковий внутрісуглобний перлом дистального епіфіза правої плечової кістки. Стан після МОС (03.01.2020 року) згинально-розгинальна контрактура правого плечового суглоба важкого ступеня. Страховий анамнез: протягом 12 місяців на Л/л з 10.12.2019 року по 27.12.2019 року, в ОКЦНН м. Ужгород, з 28.12.2019 року по 22.01.2020 року в травматологічному відділенні Рахівської РЛ з приводу перелому правої плечової кістки. Амбулаторно в невролога поліклінічного відділення Рахівської РЛ по 28.02.2020 року продовжує хворіти. Лік. лист № 059848 з 29.02.2020 року по 06.03.2020 року продовжує хворіти. 27.03.2020 року відповідно до Повідомлення закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК, [PERSON] з діагнозом ВЧМТ висновок МСЕК: продовжити термін лікування по л/л. 14.07.2020 року на підставі Акту огляду МСЕК № 312/7 Рахівської районної МСЕК видано Довідку до акта огляду МСЕК серія ААБ № 663249 [PERSON] надано третю групу інвалідності. 20.11.2020 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом № 1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: відшкодування шкоди пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності 50076,00 грн.; відшкодування моральної шкоди 2503,00 грн.. Однак, станом на дату написання даної позовної заяви, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, що стало підставою для звернення позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування. У вказаній позовній заяві представник позивачки адвокат Найда К.В. в інтересах [PERSON] просить стягнути з ПАТ Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на користь [PERSON] , 50076,00 грн. відшкодування шкоди пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, 2503,00 грн. відшкодування моральної шкоди. А також здійснити розподіл судових витрат та покласти на відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу. 15.06.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, та просить відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у мотивувальній частині відзиву. 17.07.2022 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів, а саме остання просила долучити до матеріалів справи Детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представником подано заяву, в якій остання просила розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали. Крім того представник позивачки подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з ПАТ Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на користь [PERSON] , 50076,00 грн. відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності, 2503,00 грн. відшкодування моральної шкоди. А також здійснити розподіл судових витрат та покласти на відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу, мотивуючи це тим, що при написанні позову виникла технічна помилка під час написання та відбулась підміна понять «тимчасова втрата працездатності» та «стійка втрата працездатності». Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені сторонами обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2019 року в н.п. Ясіня Рахівського району Закарпатської області дійсно відбулася ДТП, у якій [PERSON] керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка в наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження. Згідно Виписки із історії хвороби № 1432, [PERSON] була госпіталізована до нейрохірургічного відділення № 1 «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Департаменту охорони здоров`я в Закарпатській області, з діагнозом: ВЧМТ, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, геморагічний забій головного мозку, переважно лобних та скроневих ділянок, забійно-скальповані рани лобної та потиличної ділянок, множинні забої м`яких тканини голови, тулуба, кінцівок. Л/л з 10.12.2019 по 27.12.2019 року. Згідно виписного епікризу № 7952 виданого Травматологічним відділенням Рахівської РЛ, Закарпатської області, хвора [PERSON] , 1989 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 27.12.2019 року та травматологічному з 30.12.2019 року по 22.01.2020 року, з діагнозом: ВЧМТ, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, геморагічний забій головного мозку, переважно лобних та скроневих ділянок, закритий уламковий в/суглобовий черезвиростковий перелом плечової кістки зі зміщенням, пошкодження чотириголового м`язу правого стегна, лікування: операція 03.01.2020 року: відкрита репозиція та МОС виростків правої плечової кістки пластиною. Л/л продовжено № 001518 з 28.12.2019 року по 22.01.2020 року, продовжує хворіти. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1329 [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні 3 28.02.2020 року по 06.03.2020 року з діагнозом: стан після важкої ВЧМТ (09.12.2019 року) з геморагічним забоєм головного мозку переважно лобних і скроневих ділянок, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, з правобічним гемісиндромом, стійким цефалічним синдромом, легкими статико-координаторними розладами, органічним емоційно-лабільним розладом; супутній: уламковий внутрісуглобний перлом дистального епіфіза правої плечової кістки. Стан після МОС (03.01.2020 року) згинально-розгинальна контрактура правого плечового суглоба важкого ступеня. Страховий анамнез: протягом 12 місяців на Л/л з 10.12.2019 року по 27.12.2019 року, в ОКЦНН м. Ужгород, з 28.12.2019 року по 22.01.2020 року в травматологічному відділенні Рахівської РЛ з приводу перелому правої плечової кістки. Амбулаторно в невролога поліклінічного відділення Рахівської РЛ по 28.02.2020 року продовжує хворіти. Лік. лист № 059848 з 29.02.2020 року по 06.03.2020 року продовжує хворіти. 27.03.2020 року відповідно до Повідомлення закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК, [PERSON] з діагнозом ВЧМТ висновок МСЕК: продовжити термін лікування по л/л. 14.07.2020 року на підставі Акту огляду МСЕК № 312/7 Рахівської районної МСЕК видано Довідку до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 663249 [PERSON] надано третю групу інвалідності, загальне захворювання. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN\~GOLF»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] , на момент скоєння зазначеної ДТП, була забезпечена у\~ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», що підтверджено Полісом № АМ4902152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановлено, що 20.11.2020 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом № 1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: відшкодування шкоди пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності 50076,00 грн.; відшкодування моральної шкоди 2503,00 грн.. В судовому засіданні встановлено, що страхове відшкодування позивач не отримала по даний час та будь-якого письмового рішення страховик їй не направив. Відповідно до\~статті 979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(далі -\~Закон N 1961-IV) - є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності\~Закон N 1961-IV\~(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV). Відповідно до\~ст. 6 Закону N 1961-IV\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 1.3.\~статті 1 Закону N 1961-IV\~потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно ч. 1,2,5\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 2,ч. 3\~ст. 1193 ЦК України\~якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою\~статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Згідно ч. 1\~ст. 1195 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. За змістом\~Закону N 1961-IV\~(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону N 1961-IV). Згідно\~ст. 24 вказаного Закону\~у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону N 1961-IV\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Згідно п. 37.1.4 ст. 37 Закону 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року /справа N 465/4287/15/, потерпілий в межах строків, передбачених п. 37.1.4 ст. 37 Закону має здійснити своє волевиявлення про захист свого порушеного права шляхом подання заяви про страхове відшкодування до страховика або шляхом звернення із позовною заявою до суду. Судом встановлено, що 20.11.2020 року представник позивачки, в передбачені,\~Законом N 1961-IV, строки звернулася до\~ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС"\~із заявою про виплату страхового відшкодування, але відповідач в порушення вимог ст. ст. 37, 36 Закону 1961-IV не прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування чи про відмову у здійсненні такого відшкодування. Враховуючи те, що ДТП відбулось 09.12.2019 року, а госпіталізована позивач була 10.12.2019 року, то можна дійти до висновку, що вказану травму позивачка отримала внаслідок вказаного ДТП і інвалідність була встановлена позивачці саме в зв`язку з отриманою травмою в ДТП. Відповідачем не подано жодного доказу, на спростування обставин викладених у позові. Матеріалами даної справи підтверджено спричинення позивачці шкоди внаслідок ДТП, а тому, суд вважає, що сума заявлена позивачкою у заяві про виплату відшкодування страхового відшкодування є обгрунтованою. При цьому, суд враховує, що позивачем було належно подано страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно п. 26.1\~ст. 26 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до\~Цивільного кодексу України. Пунктом 26.2. передбачено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Статтею 8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік"\~встановлено мінімальну заробітну плату на 2019 рік у місячному розмірі: з 1 січня 4173 грн.. Отже, розмір відшкодування позивачу за шкоду пов`язану із стійкою втратою працездатності, становить 50 076,00 грн. (12 х 4173 = 50 076). Що стосується визначеного розміру моральної шкоди, суд зазначає наступне. У відповідності до положень\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2\~статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~ шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд вважає що внаслідок зазначеної ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду та зазначений у позовній заяві розмір в 2503,00 грн. є обґрунтованим, однак відсутній розрахунок такої суми моральної шкоди, а тому з урахуванням вимог\~ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~підлягає відшкодуванню позивачу моральна шкода в сумі 2503,80 грн., тобто 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (50076 грн. х 5 % =2503,80 грн). Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 52579 грн. 80 коп., з яких: 50076 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності; 2503,80 грн. відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 141 ст. ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~статті 4 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з урахуванням вищевикладеного, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2684 грн., а також на користь позивачки витрати пов`язані з отриманням правничої (правової) допомоги у розмірі 15000 грн. відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку. На підставі викладеного та

Outcome: approved