Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: 30.06.2021 року представник позивачів звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.07.2021 р. та заяви про уточнення прохальної частини позову від 09.11.2021 р. (том І а.с. 73-82, 148-149), просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 29000,00 євро збитків, завданих неналежним виконанням умов договору, 3% річних в сумі 471,95 євро, 2900,00 євро моральної шкоди, 72554,35 грн витрат на правову допомогу та 10615,67 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 10.01.2020 р. між позивачами та Міжнародним агентством сурогатного материнства в Україні «Vittoria Vita" укладено Договір доручення №10/01/2020 на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах та Додаток № 1 до Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 р. Цього ж дня між позивачами та [PERSON] укладено Договір про надання послуг сурогатної матері, який посвідчений нотаріально. Повіреним Міжнародного агентства сурогатного материнства в Україні «Vittoria Vita" виступив фізична особа-підприємець (надалі ФОП) [PERSON] , оскільки агентство на території Україна офіційно не зареєстроване. Умовами Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах Повірений (ФОП [PERSON] ) зобов`язується від імені та за рахунок Довірителей ( [PERSON] , [PERSON]) вчинити юридичні дії, визначені в Додатку № 1 до цього Договору, а Довірителі зобов`язуються оплатити ці послуги у зазначений строк. Згідно з Додатком № 1 до Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року Повірений зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Довірителів наступні юридичні дії: підготовка Довірителів до програми; підготовка Сурогатної матері до програми; підготовка донора яйцеклітин до програми; візит до Києва для підготовки «Програми ЕКЗ методом СМ»; етап програми ЕКЗ; етап трансферу ембріонів; етап ведення вагітності; етап візиту Довірителів на пологи і підготовка документів на виїзд дитини/дітей. Представник позивача посилається на те, що відповідно до п. 9.1 Додаток № 1 до Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року у випадку, якщо сурогатна мати втрачає дитину на будь-якому тижні вагітності, то внесені платежі Довірителів залишаються недоторкані і програма починається заново без додаткових платежів. Зі змісту п. 1.1. Договору про надання послуг сурогатної матері від 10.01.2020 року вбачається, що Потенційні батьки доручають, а Сурогатна матір бере на себе зобов`язання по виношуванню вагітності, яка настала внаслідок перенесення в порожнину її матки ембріона(ів), отриманих шляхом запліднення in vitro (надалі ЗІВ), які генетично не споріднені з Сурогатною матір`ю та при цьому генетично споріднені принаймні з одним з Потенційних батьків, і народженню дитини (дітей) та подальшій передачі дитини (дітей) Потенційним батькам. Пунктом 3.1. Договору доручення № 10/01/2020 передбачено, що після підписання Договору Довірителі, зобов`язуються передати Повіреному кошти в розмірі 48000 євро наступними етапами: при підписанні договору - 19000 євро; на третьому місяці вагітності сурогатної мами - 10000 євро; на сьомому місяці вагітності сурогатної мами - 5000 євро; в день оформлення свідоцтва про народження на дитину/дітей - 14000 євро. Адвокат Кудрявцев О.В. зауважує, що на виконання вимог зазначених договорів позивачі сплатили відповідачу 29000 євро наступними платежами: 10.01.2020 року- 17500 евро; 13.01.2020 року - 1500 евро; 13.10.2020 року - 8000 евро;13.10.2020 року - 2000 евро, натомість Повірений ФОП [PERSON] своїх обов`язків за Договором доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах належним чином не виконав. Представник позивача вказує, що в період з 02.12.2020 р. по 07.12.2020 року сурогатна матір [PERSON] , перебуваючи на 21 тижні вагітності після вдалого запліднення, перервала вагітність шляхом проведення аборту, чим не виконала умови Договору про надання послуг сурогатної матері, а саме не виносила вагітність, що настала після перенесення ембріона(ів), отриманих шляхом запліднення in vitro, не народила здорову та повноцінну дитину та не передала її позивачам. Представник позивача вказує, що відповідач в порушення умов Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах не довів програму до кінця та безпідставно відмовився розпочинати її заново без додаткових платежів, чим порушив п. 9.1. Додатку № 1 до Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах. Окрім цього, відповідач вчинив інші порушення умов Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року, зокрема, не надав позивачам перекладу медичної документації: протоколу перенесення ембріона(ів), результатів тестів і аналізів; не повідомляв позивачів про хід виконання доручення. У зв`язку з невиконанням своїх обов`язків за договором доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року ФОП [PERSON] завдав позивачам збитків на суму 29000,00 євро, яку адвокат просить стягнути на користь позивачів, а також за прострочення грошового зобов`язання з відповідача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 471,95 євро, які обраховані від дати неповернення коштів - з 08.12.2020 року (дата аборту сурогатної матері) до дня подання відповідного позову - 25.06.2021 року. Представник [PERSON] зазначив, що двічі направляв на адресу відповідача претензії з вимогами повернути сплачені позивачами грошові кошти, проте отримав відповідь з відмовою продовжити програму на умовах раніше підписаного Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 р. на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах, та відмовився надати медичну документацію щодо причин аборту сурогатної матері, повторна претензія залишилась поза увагою Повіреного. Крім того, на думку адвоката позивачам завдано моральної шкоди, яка оцінена ними в розмірі 2900,00 євро. В обґрунтування завданої моральної шкоди вказує, що халатне ставлення відповідача до виконання умов укладеного між ними договору відобразилось на психологічному здоров`ї позивачів, вони пережили душевні, моральні та емоційні страждання, в них виникло почуття власної неповноцінності та самозвинувачення щодо невірного вибору особи для надання послуг по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах. Позивачі гостро переживають почуття несправедливості, оскільки сплатили відповідачу значну суму коштів, які останній повертати відмовляється, заперечує порушення ним виконання умов договору, а також відмовляється від продовження програми. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 19.07.2021 року позовну заяву залишено без руху. 30.07.2021 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від представника позивачів надійшов уточнений позов (том І а.с. 73-82), згідно якого вимоги заявлені лише до ФОП [PERSON] , сурогатна мати [PERSON] залучена позивачами до участі в справі в якості третьої особи. Ухвалою суду від 05.08.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 02.11.2021 р. [PERSON] направила до суду письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог (том І а.с. 119), в яких вказала, що на виконання умов договору про надання послуг сурогатної матері, їй успішно було проведено запліднення, вагітність проходила позитивно. На 21 тижні вагітності вона дізналась, що позивачі направили керівнику по роботі з доручителями [PERSON] лист з вимогою перервати вагітність, неодноразово телефонували їй та погрожували зверненнями до суду, якщо вона добровільно не перерве вагітність. Внаслідок дій позивачів вона пережила значний стрес, що негативно відобразилось на її психологічному та фізіологічному стані, а в подальшому призвело до спонтанного аборту. Зауважила, що була зацікавлена у виношуванні дитини та отриманні винагороди, неправомірні дії позивачів призвели до втрати дитини, завдаванні шкоди її здоров`ю. 29.09.2021 р. представник відповідача - адвокат Українець Ю.О. направила відзив на позовну заяву (том І а.с. 121-125), в якому заперечувала проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказала, що умови Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах ФОП [PERSON] виконував належним чином. Перевивання вагітності сталося внаслідок спонтанного аборту, тобто за обставин, які не залежали від волі сурогатної матері. Адвокат Українець Ю.О. вказала, що відповідно до п. 9.1 Додатку до договору у випадку втрати сурогатною матір`ю дитини на будь-якому тижні вагітності, внесені платежі Довірителя залишаються недоторканними і програма починається заново без додаткових платежів, тобто за умовами укладеного договору програма Сурогатного материнства мала б розпочатись спочатку, натомість, позивачі направили лист з вимогою переривання вагітності [PERSON] . Вказала, що не заслуговують на увагу доводи представника позивача щодо ненадання заявникам медичних висновків про стан здоров`я сурогатної матері та плоду, оскільки пунктом 4.1.3 Договору передбачено, що надання відомостей про хід виконання доручення відбувається лише за їх вимогою, жодних вимог, окрім як переривання вагітності, на адресу Повіреного не надходило. Разом з тим, навіть без відповідних вимог позивачам була направлена з перекладом вся медична документація з використанням засобів електронного зв`язку. Представник відповідача зауважила, що позивачем не доведено оплату послуг повіреного в розмірі 29000 євро, оскільки з зазначеної суми 1500 євро сплачено за перекладацькі послуги [PERSON] та 2000 євро за послуги перевезення [PERSON] приводу стягнення моральної шкоди у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що в позові не наведений причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та моральними стражданнями позивачів, умовами Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах не передбачено право позивачів на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з його невиконанням. 09.11.2021 р. адвокат Кудрявцев О.В. направив відповідь на відзив (том 1 а.с. 150-152), в якому зазначає, що відповідач не мав та не має наміру продовжувати програму сурогатного материнства, оскільки з дня проведення аборту [PERSON] 07.12.2020 р. ФОП [PERSON] не вчинив жодної дії з передбачених в Додатку № 1 до Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року. Посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 1008 ЦК України вказав, що позивачі мають право відмовитись від договору, укладеного з відповідачем. Представник позивача зазначив, що дії відповідача були направлені на обман позивачів, оскільки стороною договору є компанія, яка на території України офіційно не зареєстрована; наполіг, щоб заявники сплачували кошти не на рахунок агентства, а на його рахунок як фізичної особи-підприємця, а готівкові кошти надавались йому особисто; підібрав кандидатуру сурогатної матері особисто, не погодивши її з заявниками. Зазначені дії відповідача завдали моральних страждань позивачам, що на підставі ст. 23 ЦК України передбачає право на відшкодування позивачам моральної шкоди. Відповідно до ухвали суду від 09.11.2022 року задоволено клопотання [PERSON] та постановлено проводити розгляд даної цивільної справи в закритому судовому засіданні; задоволено клопотання представника позивача і витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 5» належним чином завірені копії документів, що підтверджують факт проведення аборту [PERSON] , а також усю медичну документацію щодо аборту [PERSON] , медичні показники до нього та історію проведеного оперативного втручання (том І а.с. 163-165). 06.12.2021 р. надішли заперечення на відповідь на відзив, в яких ФОП [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що твердження позивачів, що переривання вагітності сурогатною матір`ю означає розірвання договору, є хибним, оскільки було не переривання вагітності, а спонтанний аборт, тобто сурогатна мати втратила дитину від обставин, які від неї не залежали. Звернув увагу на можливість продовження програми сурогатного материнства. Відповідно до п.п. 4.4.2. п. 4.4 Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року у разі виникнення побажань, пропозицій, несвоєчасного отримання або неотримання будь-якої юридичної дії, Довірителі повинні були повідомити керівника по роботі з Доручителями [PERSON] , проте жодних вимог чи пропозицій на адресу [PERSON] від заявників не надходило, окрім листа з вимогою переривання вагітності. 12.01.2022 року на виконання вимог ухвали суду від 09.11.2021 року з КНП «Київський міський пологовий будинок № 5» надійшли належним чином завірені копії медичних документів щодо проведення оперативного втручання з приводу переривання вагітності [PERSON] (том 1 а.с. 184 - 210). 18.08.2022 року у справі закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду по суті (том ІІ а.с. 22-24). В судових засіданнях представник позивачів - адвокат Кудрявцев О.В. позовні вимоги підтримував з підстав, наведених позові. Представники відповідача ФОП [PERSON] - адвокати Українець Ю.О. та Стариченко А.В. проти задоволення позову заперечували з підстав, наведених в письмових заявах по суті справи. Представник [PERSON] наголошував, що договір доручення між його довірителем та позивачем продовжує діяти, від виконання його умов відповідач не відмовляється, для проведення процедури наступного запліднення позивачі повинні вчинити певні дії, які не проводять, що унеможливлює самостійно продовжити виконання умов договору відповідачем, в наявності є додатковий ембріон, який може бути використаний для запліднення, але позивачів не влаштовує стать майбутньої дитини, оскільки ембріон є хлопчиком. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з`являлась жодного разу, направила до суду письмові пояснення по суті заявлених вимог, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила, розгляд справи проводився за її відсутності. В судове засідання 03.02.2023 р. учасники судового провадження не з`явились, від представника позивачів адвоката Кудрявцева О.В. та представника відповідача - адвоката Стариченка А.В. надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі. Відповідно до приписів статті 107 ЦПК України фіксування судового засідання 03.02.2023 року технічними засобами не здійснювалось, на підставі положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України у зв`язку зі складністю справи складення повного тексту судового рішення відкладено до 13.02.2023 року. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 10.01.2020 року між Міжнародним агентством сурогатного материнства в Україні «Vittoria Vita" в особі представника [PERSON] (Повірений), який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрації ВОЗ, та [PERSON] , [PERSON] (довірителі) укладений Договір доручення №10/01/2020 на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах (том І а.с.12-18). Пунктом 2.1. вказаного Договору передбачено, що Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителей чинити дії, визначені в Додатку № 1 Договору, а Довірителі зобов`язуються оплатити ці послуги у зазначений строк. 10.01.2020 р. між тими ж сторонами підписано Додаток №1 до Договору доручення №10/01/2020 на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітина (том І а.с. 12-17). Додатком № 1 до Договору № 10/01/2020 від 10.01.2020 року на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинахпередбачено, що Повірений зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Довірителів наступні юридичні дії: підготовка Довірителів до програми; підготовка Сурогатної матері до програми; підготовка донора яйцеклітин до програми; візит до Києва для підготовки «Програми ЕКЗ методом СМ»; етап програми ЕКЗ; етап трансферу ембріонів; етап ведення вагітності, який серед іншого , включає послуги куратора сурогатної мами, контроль та спостереження за веденням вагітності сурогатної мати, виплату щомісячної компенсації сурогатній матері, перекладацький супровід спілкування з сурогатною мамою на етапі спостереження вагітності за допомогою Skype - за особистим бажанням Довірителів з огляду на інтереси сурогатної мами; етап візиту Довірителів на пологи і підготовка документів на виїзд дитини/дітей; особливі привілеї програми «Гарантія», яка, зокрема, передбачає, що у випадку якщо сурогатна мати втрачає дитину на будь-якому тижні вагітності, то внесені платежі Довірителів залишаються недоторканні і програма починається заново без додаткових платежів; компенсацію сурогатній матері у випадку необхідності переривання вагітності за медичними показаннями, чи мимовільного викидня, чи завмерлої вагітності, чи народження мертвої дитини. 10.01.2020 р. між [PERSON] (сурогатна мати) та [PERSON] , [PERSON] (біологічні батьки) укладений Договір про надання послуг сурогатної матері, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А., зареєстрований в реєстрі №93,94 (том 1 а.с. 34-35). Згідно п. 1.1 Договору про надання послуг сурогатної матері від 10.01.2020 року Потенційні батьки доручають, а Сурогатна матір бере на себе зобов`язання по виношуванню вагітності, яка настала внаслідок перенесення в порожнину її матки ембріона(ів), отриманих шляхом запліднення in vitro (надалі ЗІВ), які генетично не споріднені з Сурогатною матір`ю та при цьому генетично споріднені принаймні з одним з Потенційних батьків, і народженню дитини (дітей) та подальшій передачі дитини (дітей) Потенційним батькам. Зі змісту п.п. 2.1.11, 2.1.16, 2.1.19, 2.1.20 даного Договору від 10.01.2020 року вбачається, що сурогатна матір зобов`язана: у випадках виникнення будь-яких відхилень у стані свого здоров`я негайно повідомляти про це лікарів - спеціалістів клініки/Жіночої консультації протягом сього періоду вагітності, а також під час підготовки та проведення процедури ПЕ до отримання результатів дослідження крові на виявлення вмісту в крові Сурогатної матері хоріонічного гонадотропіну людини (ХГЛ), про будь - які відхилення у стані здоров`я та призначення будь-яких лікувально-діагностичних процедур чи медичного лікування Сурогатна матір зобов`язується повідомляти Генетичних з батьків або їх довірену особу; у період вагітності вживати всіх необхідних та доступних їй заходів для уникнення ситуацій, що впливають або можуть негативно вплинути на стан її здоров`я та/або розвиток плоду та народження дитини, і завадити виконанню зобов`язань за цим Договором; за першою вимогою лікаря акушера-гінеколога та інших суміжних спеціалістів у будь-який строк виношування вагітності за медичними показаннями бути екстренно госпіталізованою до вказаного ними закладу охорони здоров`я; у разі початку переймів, виникнення кровотечі чи болю, а також припинення руху дитини невідкладно зв`язатись з лікарями Жіночої консультації та госпіталізуватись до пологового будинку, який заздалегідь обраний потенційними батьками; у випадку нагальної необхідності звернутись до найближчої клініки у відділення швидкої допомоги, про що повідомити Жіночу консультацію, та Потенційних батьків або їх уповноважених представників. Пунктом 2.1.28 Договору про надання послуг сурогатної матері визначено, що сурогатна матір зобов`язується не допускати без письмової згоди Потенційних батьків дострокового переривання вагітності або селективної редукції ембріонів, окрім випадків невідкладного стану Сурогатної матері. Сурогатна матір погоджується на операцію штучного переривання вагітності за рішенням Потенційних батьків виключно за наявності медичних показань у порядку, визначеному наказами Міністерства охорони здоров`я України. Згідно з п. 2.3 Договору про надання послуг сурогатної матері потенційні батьки зобов`язані жодним чином не порушувати та не впливати на права і свободу Сурогатної матері. Змістом п. 2.4.2 Договору про надання послуг сурогатної матері визначено, що потенційні батьки мають право знати у будь - який час про місцезнаходження Сурогатної матері та мати з нею постійний зв`язок через уповноважених представників. Відповідно до п. 3.3 Договору про надання послуг сурогатної матері при систематичному (більше 1 разу) порушенні умов цього Договору та/або недотриманні умов цього Договору з боку Сурогатної матері, в тому числі невиконання зобов`язань, що стосується поведінки. харчування, медикаментозної підтримки під час вагітності Потенційні батьки та/або їх уповноважені представники мають право вимагати компенсації всіх понесених витрат. Норми п. 3.7 Договору про надання послуг сурогатної матері передбачається, що у випадку штучного переривання вагітності за бажанням Сурогатної матері без згоди Потенційних батьків та без належних для цього медичних показань, підтверджених клінікою, Потенційні батьки мають право вимагати компенсації всіх понесених витрат. У цьому випадку Потенційні Батьки мають право розірвати Договір в односторонньому порядку. Згідно рахунків про оплату послуг від 10.01.2020 р., 13.10.2020 р. позивачі сплатили Міжнародному агентству сурогатного материнства в Україні "Vittoria Vita" відповідно 17500 євро та 8000 євро, що разом становить 25500 євро (том 1 а.с. 36-39). Відповідно до квитанції про міжнародний грошовий переказ від 13.10.2020 р. позивачі перевели на рахунок [PERSON] 1500 євро та на рахунок [PERSON] 2000 євро (том І а.с.40, 41). Згідно акту приймального відділення КНП «Київський міський пологовий будинок №5» вбачається, що 02.12.2020 р. у приймальне відділення звернулась [PERSON] зі скаргами на тягнучий біль внизу живота, мажучі виділення, пацієнт була оглянута завідувачем відділення та лікуючим акушером-гінекологом з діагнозом: вагітність 21 тиждень, загрозливий аборт ВВР ССС плода, Істміко-цервікальна недостатність. Штучне запліднення. Показана госпіталізація в гінекологічне відділення поголовного будинку, призначено план-обстеження та лікування (том 1 а.с. 187-188). Зі змісту щоденників лікуючого лікаря від 03.12.2020 р., 04.12.2020 р. вбачається, що пацієнт оглядалась та приймала призначене лікування (том 1 а.с. 189-190). Відповідно до передопераційного епікризу від 04.12.2020 р. [PERSON] рекомендовано оперативне лікування в ургентному порядку, показанням до оперативного лікування є неповний аборт (том 1 а.с. 194). Зі змісту протоколу операції №594 від 04.12.2020 р. вбачається, що 04.12.2020 р. о 09.10 год. у пацієнтки [PERSON] відбувся самовільний викидень мертвим плодом, чоловічої статі, вагою 470 гр., довжиною 25 см, через 2 хвилин відділився послід (вага 150 гр). Виявлено дефект дольки, показано оперативне втручання. Оперативне втручання проведено 04.12.2020 р. об 09.15 год. (том 1, на звороті а.с. 194). 16.02.2021 р. адвокат Кудрявцев О.В. від імені [PERSON] , [PERSON] направив засновнику ТОВ «[PERSON]» [PERSON] претензію, в якій вимагав продовжити програму на умовах укладеного контракту, надання звіту від лікарів, які проводили аборт, а також всієї медичної документації (том 1 а.с. 44). 15.03.2021 р. ФОП [PERSON] направив відповідь на претензію, зі змісту якої вбачається, що саме заявники неодноразово порушували умови укладеного договору, спонукали сурогатну матір перервати вагітність, оскільки їх не влаштовувала стать майбутньої дитини, напряму спілкувались з сурогатною матір`ю, погрожуючи їй, чим спричинили погіршення її психологічного стану та самопочуття (том 1 а.с. 45-46). 16.04.2021 р. адвокат Кудрявцев О.В. повторно від імені [PERSON] , [PERSON] направив засновнику ТОВ «[PERSON]» [PERSON] претензію, в якій вимагав продовжити програму Сурогатного материнства, а у разі небажання її продовжувати повернути заявникам сплачені кошти в розмірі 29000 євро (том 1 а.с. 47-48). Допитана в судовому засіданні 03.11.2022 р. свідок [PERSON] , яка є керівником по роботі з Доручителями у ТОВ «Vittoria Vita", пояснила, що вона виступала координатором позивачів, а тому їй відомо про всі обставники справи. Зазначила, що позивач особисто приїздив до м. Києва для підписання договорів від себе особисто та від дружини за дорученням, був присутній під час ознайомлення з сурогатною матір`ю. Договір доручення укладений на необмежений час, необмежений період створення ембріонів та спроб їх переносів до настання вагітності та народження дитини. Під час спілкування з заявниками, останні наполягали, щоб дитина була жіночої статі. Після запліднення отримали 6 ембріонів, з них 2 дівчинки та 4 хлопчика. За рекомендацією лікаря та підвищення шансів були використані за першої спроби 2 ембріона жіночої статі за рішенням клієнтів; після перенесення ембріонів отримали вагітність, сторони були задоволеними гарно спілкувались між собою. Нажаль, на приблизно 6 тижні вагітності плід завмер. Невикористаними залишились 4 ембріони чоловічої статі, за згодою позивачів використані 3 ембріони чоловічої статі, наступила вагітність з двома ембріонами, проте в подальшому лікарями встановлено, що розвивається лише один ембріон. Вагітність проходила позитивно. На приблизно 20 тижні вагітності під час УЗД-дослідження встановлено, що у плода є підозра на наявність серцево-судинних вад. Клієнти почали писати та дзвонити безпосередньо їй, а також особисто писати сурогатній матері, вимагаючи її терміново викликати швидку та перервати вагітність. Свідок вказує, що особисто проводила зустріч у «skype» з клієнтами для того, щоб пояснити, що не має законодавчих та медичних показників для припинення вагітності, клієнти поводили себе не зовсім адекватно, вони продовжили писати і дзвонити сурогатній матері з вимогами та погрозами, що призвело до спонтанного аборту на фоні стресу. В судовому засіданні в режимі відеоконференції, на підставі ухвали суду від 12.12.2022 р., допитана в якості свідка [PERSON] , яка надавала перекладацькі послуги позивачам. Свідок в режимі відеозв`язку попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань, свідок [PERSON] прийняла присягу під звукозапис. Свідок вказала, що була перекладачем подружжя [PERSON] та [PERSON] під час програми Сурогатного материнства, передавала заявникам інформацію від [PERSON] та перекладала надану їй документацію. Зазначила, що десь приблизно до 5 місяця вагітності все йшло дуже добре, сторони були задоволені, проте десь на 20 тижні вагітності клієнти написали їй лист, що не бажають цієї дитини, оскільки хотіли дівчинку, в них для доньки вже оформлена дитяча кімната, наполягали, щоб [PERSON] перервала вагітність, вказану інформацію вона передала керівнику по роботі з Довірителями. Позивачі почали писати особисто сурогатній матері, погрожувати їй, номер її телефону вона надала на їх прохання для спілкування та уточнення самопочуття. Вона спілкувалась з [PERSON] , яка їй повідомила, що позивачі неодноразово їй телефонували з вимогою перервати вагітність, сурогатна мати була збентежена. [PERSON] намагалась роз`яснити подружжю, що по медичним показникам не має підстав для переривання вагітності, крім того, чинним законодавством України заборонено переривати вагітності на такому терміні. Клієнти почали писати їй, керівнику по роботі з довірителями, сурогатній матері з вимогами про переривання вагітності та погрозами, в подальшому вона припинила спілкування з ними та дізналась, що в сурогатної матері стався спонтанний викидень. Свідок підтвердила, що отримала від позивачів кошти в розмірі 1500 євро за послуги перекладача. Вказала, що за умовами укладеного договору заявники не мають права спілкуватись з сурогатною матір`ю, зв`язок мають підтримувати лише з керівником по роботі з довірителями [PERSON] клієнтами вона спілкувалась в створеному для батьків чаті через мережу «WhatsApp», передавала та переклала інформацію про ембріони, їх підсадку, медичну документацію про стан здоров`я матері та плоду, особисто в чаті вони їй повідомили, що хочуть переривання вагітності, намір розлучатись, дитину забирати не будуть. Після спонтанного аборту вона особисто перекладала та відправляла клієнтам медичну виписку [PERSON] ІV Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів, мотиви суду Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Частина 1 статті 906 ЦК України передбачає, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. За правилами ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. В статті 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 1007 ЦК України довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить. Відповідно до положень ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: 1) відмови довірителя або повіреного від договору; 2) визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім; 3) смерті довірителя або повіреного. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Якщо повірений діє як підприємець, сторона, яка відмовляється від договору, має повідомити другу сторону про відмову від договору не пізніш як за один місяць до його припинення, якщо триваліший строк не встановлений договором. Згідно з приписами ст. 1009 ЦК України якщо договір доручення припинений до того, як доручення було повністю виконане повіреним, довіритель повинен відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення, а якщо повіреному належить плата - також виплатити йому плату пропорційно виконаній ним роботі. Це положення не застосовується до виконання повіреним доручення після того, як він довідався або міг довідатися про припинення договору доручення. Відмова довірителя від договору доручення не є підставою для відшкодування збитків, завданих повіреному припиненням договору, крім випадку припинення договору, за яким повірений діяв як комерційний представник. Відмова повіреного від договору доручення не є підставою для відшкодування збитків, завданих довірителеві припиненням договору, крім випадку відмови повіреного від договору за таких умов, коли довіритель позбавлений можливості інакше забезпечити свої інтереси, а також відмови від договору, за яким повірений діяв як комерційний представник. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши доводи учасників судового розгляду, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] покази яких є логічними та послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. Звертаючись до суду з позовом представник позивачів вказував на те, що відповідач ФОП [PERSON] , всупереч умовам укладеного між сторонами договору доручення від 10.01.2020 року, зокрема п. 9.1. Додатку № 1,не довів програму до кінця та безпідставно відмовився розпочинати її заново без додаткових платежів. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, судом не встановлено, що відповідачем було допущено неналежне виконання умов Договору доручення №10/01/2020 на вчинення юридичних дій по супроводу програми Сурогатного материнства «ГАРАНТІЯ» ЗІВ на донорських яйцеклітинах. Розділом 4 Договору доручення від 10.01.2020 року передбачені права та обов`язки сторін, зокрема: п. 4.1.1. - відповідально та якісно вчинити юридичні дії від імені та за рахунок Довірителей, що визначені п. 2.1 Договору у відповідності з чинним законодавством; п. 4.1.3. - повідомляти Довірителям на їх вимогу всі відомості про хід виконання доручення; п. 4.1.4 - після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання на вимогу Довірителей надати звіт про виконання доручення та виправдні документи; п. 4.2.14 - Довірителі зобов`язані вести будь-яку комунікацію/переговори з сурогатною матір`ю виключно через представника Повіреного; п. 4.4.2 - у випадку внесення побажань та пропозицій або несвоєчасного отримання або неотримання будь-якої юридичної дії, визначеної п. 2.1. Договору, повідомити про це керівника по роботі з Доручителями -Лінійчук Н. Розділом 5 Договору доручення від 10.01.2020 визначена відповідальність сторін, а саме: у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно сталось не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх незалежних від неї заходів для належного виконання зобов`язань; жодна із сторін не несе відповідальності за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору, якщо невиконання чи неналежне виконання зумовлені дією обставин непереборної сили (форм-мажорних обставин). Сторона, для якої склались форс-мажорні обставини зобов`язана не пізніше 10 календарних днів з дати настання таких обставин повідомити у письмовій формі іншу Сторону. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що договір укладається на невизначений строк і діє до моменту повного виконання Повіреним дій, зазначених в п. 2.1. даного Договору та внесення Довірителями всіх платежів згідно Договору. Строки виконання будь-якої з юридичних дій, зазначених в 2.1 даного Договору залежать від медичних особливостей програми, наявності документів у сторін, роботи державних установ, які видають чи завіряють документи, стану здоров`я сторін та інших чинників, які впливають на виконання даного Договору (п. 6.2. Договору). Відповідно до п. 6.3 Договору перелік юридичних дій зазначених в п. 2.1. Договору вважаються виконаними Повіреним, якщо Довірителі письмово не повідомили Повіреного про неотримання даної дії/послуги в 2-х денний термін, від моменту її необхідного вчинення. За пунктом 9.1 Додатку № 1 до Договору доручення від 10.01.2020 року, на невиконання якого посилається представник позивача, передбачено, що у випадку, якщо сурогатна мати втрачає дитину на будь-якому тижні вагітності, то внесені платежі Довірителів залишаються недоторканні і програма розпочинається заново без додаткових платежів. Заявляючи про те, що відповідач ФОП [PERSON] відмовився від виконання договору доручення представник позивача посилається на електронне листування між позивачкою та керівником по роботі з довірителями [PERSON] , згідно повідомлення якої дії та вчинки позивачів порушують умови контракту та не є сумісними з нашими моральними цінностями, через що агенція вже не може бути їх представниками (том 1 а.с. 225-226). Разом з тим, суд не може послатися на це листування, як на належний та допустимий доказ, який беззаперечно вказує на те, що відповідач відмовився від виконання укладеного між сторонами договору з огляду на наступне. Згідно наданого витягу та його перекладу вбачається, що суду не наданий повний обсяг листування, а лише його певні частини і не в хронологічному порядку. Так, зі змісту запису від 14.12.2020 року о 15-33 год вбачається, що від [PERSON] - "звіт по витратам програми, а також повідомлення про неможливість бути представниками". В подальшому у записі від 14.12.2020 року о 16-20 год від [PERSON] " Добре , ми не згідні, тому шукаємо нову сурогатну матір в кінці моєму чоловікові та починаємо продовження процесу". Отже, суд вважає, що навіть з представленої частини листування вбачається, що між сторонами відбувались певні перемовини щодо виконання договору та його продовження. Зі змісту відповіді на претензію, яка була надіслана ФОП [PERSON] , також не вбачається, що останній відмовився від подальшого виконання договору. Позивачами не доведено, а відтак судом не встановлено, від виконання яких юридичних дій, які були обумовлені умовами укладеного між сторонами Договору доручення від 10.01.2020 року, відмовився відповідач в порядку та в спосіб, які передбачені, зокрема п.п. 4.1.4, 6.2, 6.3 договору; не встановлено судом, що позивачі з відповідними пропозиціями звертались до керівника по роботі з Доручителями - [PERSON] , як передбачено п. 4.4.2 Договору доручення від 10.01.2020 року на контактні номери WhatsApp/Viber [NUMBER] ; e-mail: [INFO] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , а також свідок [PERSON] наголошували, що договір доручення не припинений і продовжує діяти. Свідок [PERSON] також пояснювала, що не заплідненим залишився лише один ембріон чоловічої статі, а позивачі весь час наголошували на тому, що хочуть дівчинку. Для отримання нових ембріонів необхідно виконання додаткових медичних процедур, для чого позивачі мають з`явитись для відбору біологічного матеріалу. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за умовами укладених між сторонами договору доручення, додатку до нього, договору про надання послуг сурогатної матері за рахунок коштів, сплачених позивачами, передбачалось проведення оплати за фактично надані Повіреним юридичні послуги, медичне обслуговування, компенсаційні виплати сурогатній матері, в тому числі, у випадку переривання вагітності за медичними показниками (п. 9.10 Договору про надання послуг сурогатної матері) тощо, що цілком відповідає положенням ст.ст. 906, 1007, 1009 ЦК України. Таким чином, на підставі досліджених доказів судом достовірно не встановлено, що одна із сторін договору відмовилась від його виконання і що договір є припиненим. Водночас, ні нормами цивільного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, ні умовами укладеного між сторонами договору, не передбачено повернення всіх сплачених сум навіть у разі припинення договору. Так, відповідно до положень ст. 1009 ЦК України навіть у разі припинення договору повіреному відшкодовуються витрати, пов`язані з виконанням доручення, а також плата пропорційно виконаній ним роботі, а відмова довірителя або повіреного від подальшого виконання договору не є підставою для відшкодування завданих збитків. В той же час, представник позивача не заявляв до суду вимогу про покладення обов`язку на відповідача надати звіт про витрачені кошти, з метою повернення коштів, які не були фактично витрачені, а відповідно до положень ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд не наділений самостійними процесуальними повноваженнями витребовувати докази. Не знайшли свого підтвердження доводи представника позивачів, що відповідач вчинив порушення умов Договору доручення № 10/01/2020 від 10.01.2020 року в частині ненадання позивачам перекладу медичної документації: протоколу перенесення ембріона(ів), результатів тестів і аналізів; не повідомляв позивачів про хід виконання доручення. Згідно наданих скрішотів із застосунку «WhatsApp», здійснення листування через який передбачено умовами укладеного між сторонами договору, вбачається, що потенційним батькам постійно протягом проведення програми сурогатне материнство надавалась і роз`яснювалась інформація щодо перебігу вагітності, надсилалась медична документація стосовно сурогатної матері та плоду (том 1 а.с. 133-143). З долучених до матеріалів скріншотів з мережі «WhatsApp» та показів свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що заявники в постійному онлайн режимі перебували на зв`язку з керівником по роботі з Довірителями [PERSON] , їм надавалась покрокова інформація про проходження програми сурогатного материнства, стан сурогатної матері та плоду, надавався переклад всієї медичної документації. Разом з тим, суду не надано докази, що позивачі звертались зі скаргами та претензіями з приводу того чи іншого етапу проходження програми сурогатного материнства, з пропозиціями щодо налагодження чи зміни співпраці під час надання послуг, з вимогами про витребування висновків лікарів. Крім того, 01.12.2020 р. позивачі направили відповідачу лист з вимогою перервати вагітність сурогатної матері на 21 тижні вагітності, оскільки їх проінформували про те, що згідно проведених досліджень плід народиться з серцево-судинними відхиленнями, суміжними синдромами, можливими передчасними пологами та відходженням навколоплідних вод. В даному листі також зазначено, що вони надають дозвіл на аборт [PERSON] через серйозні вади у плода (том 1 а.с.129-130). Зазначені обставини також підтверджують пояснення відповідача та покази свідків, що позивачам регулярно надавалась медична документація щодо перебігу вагітності сурогатної матері. До позовної заяви представник позивача долучив копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого 5859 щодо [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні з 02.12.2020 року по 07.12.2020 року, в якій зазначений діагноз, з яким остання перебувала на лікуванні (том І а.с. 42), що свідчить про те, що відповідний документ був наданий позивачам. Свідок [PERSON] також пояснювала, що вона особисто перекладала та направляла позивачам медичні документи щодо проведеного аборту [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 7.2 Договору доручення від 10.01.2020 року довірителі усвідомлюють, що діти, які народжуються шляхом запліднення методом ЗІВ, можуть мати відхилення розвитку, з тією самою ймовірністю, як і при природному заплідненні, за виключенням генетичних вад діагностованих процедурою PGD, а також те, що протягом вагітності можуть виникнути ускладнення, які характерні і для вагітності, яка настає природним шляхом. Якщо у результаті генетичних неінвазивних та, у разі необхідності, інвазивних тестів, рекомендованих лікарем, виявиться, що дитина, яку виношує сурогатна матір, має фізичні, генетичні або хромосомні порушення, рішення щодо штучного переривання або непереривання вагітності, або селективної редукції, приймається відповідно до вимог чинного законодавства України довірителями. В той же час, матеріали справи не містять доказів, що підозра на патологію, яка була виявлена у плода, який виношувала сурогатна матір, була показанням для проведення штучного переривання вагітності згідно вимог чинного законодавства України, на чому наполягали самі позивачі, а про ймовірність виникнення патологій плоду були обізнані, що підтверджується змістом підписаного ними договору. Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи доводи позивачів про те, що умови договорів не були виконані у зв`язку з тим, що [PERSON] , перебуваючи на 21 тижні вагітності, перервала вагітність шляхом проведення аборту. Судом беззаперечно встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що переривання вагітності сталось не з вини сурогатної матері, а шляхом самовільного викидня мертвим плодом (том 1 а.с. 184-210). Сурогатна мати вжила всіх необхідних дій для збереження плоду, передбачених умовами договору, одразу при перших ознаках погіршення здоров`я звернулась в клініку за місцем обслуговування 02.12.2020 р., належним чином виконувала призначення лікарів з 02.12.2020 р. та 04.12.20220 р, втім 04.12.2020 р. стався самовільний викидень, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями матеріалів медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] . Натомість, з матеріалів справи та показів свідків [PERSON] , [PERSON] , які є послідовними та логічними, не викликають сумніву, а тому суд приймає їх як належний та допустимий доказ по справі, судом встановлено, що позивачі неодноразово порушували умови укладених 10.01.2020 р. договорів, зокрема, особисто спілкувались з сурогатною матір`ю, всупереч вимогам чинного законодавства України вимагали переривання вагітності на 21 тижні, порушували та впливали на права і свободу сурогатної матері. Не заслуговують на увагу доводи представника позивачів, що під час укладення Договору доручення №10/01/2020 на вчинення юридичних дій дії відповідача були направлені на обман, оскільки позивачами не доведено, в чому він полягав. Сторони є вільними в укладенні договору, позивачі особисто були присутній під час його оформлення та підписання, а також під час знайомства з сурогатною матір`ю. Матеріали справи не містять доказів, що позивачами висловлювались з даного приводу будь-які претензії. Крім того, до позовної заяви та під час розгляду справи по суті адвокатом Кудрявцевим О.В. не надано суду документи (платіжні доручення, чеки, перекази тощо), які б підтверджували сплату коштів відповідачу на суму 29000 євро, яка заявлена до стягнення. Матеріали справи містять відомості про сплату Міжнародному агентству сурогатного материнства в Україні «Vittoria Vita" коштів в розмірах 17500 євро та 8000 євро, на загальну суму 25500 євро. Отже, встановивши фактичні обставини справи, на підставі норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, умов укладених Договору доручення та Договору про надання послуг сурогатної матері, застосовуючи презумпцію правомірності правочину, яка передбачена ст. 204 ЦК України, не спростовану позивачем у справі, та принцип свободи договору як загальну засаду цивільного законодавства, визначений п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачами не доведено наявності правових підстав для стягнення з відповідача ФОП [PERSON] збитків в розмірі 29000,00 євро за неналежне виконання зобов`язань за умовами договору. З огляду на те, що судом не встановлено неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних та моральної шкоди, які є похідними від первісних. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачами, розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed