Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомленн09.02.2023я за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 18.06.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 113 007,90 грн., яка складається з 68 120,29 грн. - суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 44 887,57 грн. - суми заборгованості за пенею та комісією. На підставі викладеного просив позов задовольнити. 17.06.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 06.07.2021 до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року у справі відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.07.2022 розгляд справи було призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 25.07.2022 судом було зобов`язано позивача надати до суду обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача за договором № б/н від 18.06.2018. 26.09.2022 позивачем було надано до суду детальну виписку про рух коштів по картці відповідача. 08.12.2022 відповідачем було подано відзив на позов у якому останній частково визнав позовні вимоги, а саме в розмірі 60 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи справу за відсутності відповідача, оскільки остання належним чином повідомлена про розгляд справи та не повідомила суд про причини своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Судом встановлено, що 18.06.2018 [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. (а.с. 10) Згідно статуту від 20 грудня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29 грудня 2018 року, найменування банку змінено на акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Універсал Банк». (а.с. 31, 32-33). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). До позовної заяви долучено Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять підпису від імені [PERSON] (а.с. 11-25). Згідно довідки про наявність рахунку від 19.09.2022 на ім`я відповідача [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] , та видано картку № [NUMBER] (а.с. 63). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 22.12.2020 [PERSON] має заборгованість у розмірі 113 007,90 грн., з яких: - 68 120,29 грн. заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); - 44 887,57 грн. заборгованість за пенею та комісією (а.с. 8-9). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст.526,527,530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом заборгованості відповідача. Згідно виписки по рахунку у період з 19.06.2018 по 01.03.2020 відповідач активно користувався карткою, проводив розрахункові операції, зокрема, оплачував комунальні послуги та інші витрати, розраховувалася за проїзд, отримував перекази від третіх осіб тощо (а.с. 55-59). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач станом на 22.12.2020 має заборгованість за тілом кредиту у сумі 68 120,29 грн., за несплату якої нарахована пеня та комісія в сумі 44 887,57 грн. (а.с. 8-9). Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. У анкеті-зяві позичальника від 18.06.2018 процентна ставка за користування кредитом не визначена, відсутні також умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не надано доказів в підтвердження погодження відповідачем кредитних умов в частині сплати відсотків, штрафних санкцій і комісії, а тому за відсутністю такої домовленості, у розумінні вимог закону, правові підстави нарахування відповідачу відсотків, штрафних санкцій та комісії, у позивача відсутні. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України,банк не пред`являв. Аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по штрафним санкціям та комісії у розмірі 44887, 57 грн. не підлягають задоволенню через їх недоведеність. Між тим встановлено, що відповідач користувався коштами в межах ліміту, проте неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту. Разом із тим, суд не погоджується із доводами позивача, що розмір заборгованості по тілу кредиту складає 68 120,29 грн. Проаналізувавши надану виписку по рахунку відповідача судом встановлено, що відповідачем у період 19.06.2018 по 01.03.2020 користувався лише встановленим кредитним лімітом, власні кошти, які б перевищували кредитний ліміт на картку не вносив та у загальному розмірі використав 56 937,43 грн. коштів, тобто взяв їх у позику (а.с. 55-59). При цьому, на погашення даної позики відповідачем були внесені кошти у розмірі 23 749,37 грн., що встановлено також із даної виписки. Також встановлено, що позивачем за спірний період було нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом та штрафні санкції (штрафи, пеня, комісія), які в загальному розмірі склали 79 819,84 грн. та були автоматично списані з картки відповідача та зараховані до загальної суми заборгованості. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача відсотків, штрафних санкцій та комісії, а тому кошти, які були сплачені боржником у розмірі 23 749,37 грн.,слід зарахувати у рахунок загальної заборгованості по кредиту., а не в рахунок відсотків та штрафних санкцій, як це було зроблено позивачем. З урахуванням викладеного вище вбачається, що заборгованість по тілу кредиту складає 33 188,06 грн. (56 937,43 грн. - 23 749,37 грн.). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 33 188,06 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенні. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення також судовий збір в сумі 666,65 грн.

Outcome: partial