Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що згідно розпорядження Перечинського міського голови від 24.03.2021 № 75/09-05 про негайне відібрання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було вилучено з сім`ї за адресою: [ADDRESS] , та влаштовано у Притулок для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації в смт. Батьово. Громадянка [PERSON] , [INFO] , народила доньку, [PERSON] , 2012 року народження, та сина [PERSON] , 2010 року народження, не перебуваючи у шлюбі, оскільки відомості про батьківство записані до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] проживала у [ADDRESS] , в будинку співмешканця [PERSON] , [INFO] , де наявні 4 кімнати, антисанітарні умови, не прибрано, багато брудного одягу та брудної посуди, постільна білизна брудна. В кухні наявне одне ліжко для двох дітей, брудно. Відсутнє світло, дрова, наявна поламана піч, відсутні двері на печі. Вищевказане засвідчує акт обстеження умов проживання від 24.03.2022 р. Староста Сімерського старостинського округу [PERSON] 21.06.2022 р. повідомила в телефонному режимі, що наразі жінка не проживає за даною адресою, про що й свідчить акт обстеження умов проживання від 22.06.2022 року. Рішенням Перечинського районного суду від 24.05.2021 року справа № 304/40/21 (провадження № 2/304/229/2021) задоволено позов та ухвалено рішення про відібрання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Стягувати з матері [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] у Державному ощадному банку України, а також на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] у Державному ощадному банку України, починаючи з дня подачі позовної заяви 09.04.2021 року і до досягнення повноліття дітей. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання, зазначається у вищевказаному рішенні. На підставі рішення суду про відібрання дитини від матері, було надано малолітнім дітям [PERSON] (рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради від 02.07.2021 р. № 134) та [PERSON] (рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради від 02.07.2021 № 135) статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітні діти перебували в Притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації смт Батьово з 31.03.2021 на повному державному утриманні. З 30.07.2021 були прийняті та зараховані до стаціонарної групи до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Свалява, що підтверджується листом вихователя-методиста центру А. Ковбін від 30.07.2021 року № 01-11/159. На підставі розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.09.2021 року № 216 «Про влаштування дітей у дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] » влаштовані з 03.09.2021 р. до дитячого будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] , створеного на базі родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Уже більше року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають то в інтернатних закладах смт Батьова, м. Свалява, то в ДБСТ смт В.Березний, а повернути дітей матері не має можливості через відсутність доходів у сім`ї та антисанітарні умови в будинку. Також мати не піднімає питання про повернення їй дітей взагалі. Зі слів батьків-вихователів [PERSON] , [PERSON] намагається додзвонитися до матері, поспілкуватися з нею, однак відповіді від неї не має жодної, іноді навіть буває вимкнений телефон, про що 17.06.2022 в телефонному режимі повідомила працівник служби у справах дітей Ужгородської РДА Набокова І. Згідно протоколу комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ від 28.06.2022 року № 5 рекомендовано за доцільне органу опіки та піклування звернутися із позовною заявою до Перечинського районного суду про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають в дитячому будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] на повному утриманні на підставі розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.09.2021 року № 216. Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради від 08.07.2022 року № 107 затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, що додається. На підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вирішення позову залишила на розсуд суду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно розпорядження Перечинського міського голови від 24.03.2021 року № 75/09-05 про негайне відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було вилучено з сім`ї за адресою: [ADDRESS] , та влаштовано у Притулок для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації в смт Батьово. Також судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , народила доньку, [PERSON] , 2012 року народження, та сина, [PERSON] , 2010 року народження, не перебуваючи у шлюбі, оскільки відомості про батьківство записані до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Встановлено, що [PERSON] проживала у [ADDRESS] , в будинку співмешканця [PERSON] , [INFO] , де наявні 4 кімнати, антисанітарні умови, не прибрано, багато брудного одягу та брудної посуди, постільна білизна брудна. В кухні наявне одне ліжко для двох дітей, брудно. Відсутнє світло, дрова, наявна поламана піч, відсутні двері на печі. Вищевказане засвідчує акт обстеження умов проживання від 24.03.2022 року. Староста Сімерського старостинського округу [PERSON] 21.06.2022 р. повідомила орган опіки та піклування в телефонному режимі, що, наразі, жінка не проживає за даною адресою, про що й свідчить акт обстеження умов проживання від 22.06.2022 року. Рішенням Перечинського районного суду від 24.05.2021 року справа № 304/40/21 (провадження № 2/304/229/2021) задоволено позов та ухвалено рішення про відібрання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Стягувати з матері [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] у Державному ощадному банку України, а також на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] у Державному ощадному банку України, починаючи з дня подачі позовної заяви 09.04.2021 року і до досягнення повноліття дітей. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання, зазначається у вищевказаному рішенні. Встановлено, що на підставі рішення суду про відібрання дитини від матері, було надано малолітнім дітям [PERSON] (рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради від 02.07.2021 р. № 134) та [PERSON] (рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради від 02.07.2021 р. № 135) статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітні діти перебували в Притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації смт Батьово з 31.03.2021 року на повному державному утриманні. З 30.07.2021 були прийняті та зараховані до стаціонарної групи до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Свалява, що підтверджується листом вихователя-методиста центру А. Ковбін від 30.07.2021 року № 01-11/159. На підставі розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.09.2021 року № 216 «Про влаштування дітей у дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] » влаштовані з 03.09.2021 р. до дитячого будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] , створеного на базі родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Уже більше року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають то в інтернатних закладах смт Батьова, м. Свалява, то в ДБСТ смт В.Березний, а повернути дітей матері не має можливості через відсутність доходів у сім`ї та антисанітарні умови в будинку. Також мати не піднімає питання про повернення їй дітей взагалі. Згідно протоколу комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській територіальній громаді від 28.06.2022 року № 5 рекомендовано за доцільне органу опіки та піклування звернутися із позовною заявою до Перечинського районного суду про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають в дитячому будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] на повному утриманні на підставі розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.09.2021 року № 216. Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради від 08.07.2022 року № 107 затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, що додається. У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ч. 2 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Стаття 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (частина 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Одним із способів захисту інтересів малолітньої чи неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по її вихованню. Вихованням є процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості. Процес виховання виявляється в піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, наданні дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створенні умов для отримання дитиною освіти, тощо. Аналізуючи вказану норму можна прийти до висновку, що ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини є актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити в майбутньому. Відповідно до пунктів 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відсутність батьківського піклування відносно малолітніх дітей, доведено комісією з питань захисту прав дитини в Перечинській ОТГ під час виїзних засідань. Умови проживання дітей є вкрай несприятливі. Окрім відсутності дотримання будь-яких елементарних санітарно-гігієнічних норм відповідачем, вона не виконала вказівки комісії та не облаштувала належним чином кімнату для дітей, відсутнє окреме спальне місце та місце для проведення індивідуального часу, не забезпечила їх одягом, взуттям, продуктами харчування. Комісія з питань захисту прав дитини в Перечинській ОТГ вважає, якщо діти повернуться під опіку в сім`ю матері, то вони страждатимуть через відсутність батьківського піклування, неповноцінного виховання та відсутність емоційної підтримки зі сторони матері, а також неповноцінного раціонального харчування, неналежного догляду за дітьми. У відповідності до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Суд дійшов висновку, що повернення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в сім`ю матері [PERSON] , є вкрай небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дітей, а тому, позбавлення батьківських прав матері є необхідним для забезпечення нормального розвитку та життя дітей. Суд встановив, що з метою досудового врегулювання спору, комісією з питань захисту прав дитини було попереджено відповідача про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, однак вжиті заходи досудового врегулювання спору ніякого результату не дали. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримання дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач [PERSON] , за період часу (майже півтора року) не облаштувала належним чином кімнату для дітей, не забезпечила одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям, не спілкувалася з дітьми хоча би в телефонному режимі, не порушувала питання про їх повернення взагалі, не повідомляла про влаштування її на роботу і не надала довідку про доходи, переїхала проживати в м. Перечин. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Оскільки у порядку п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому такий у розмірі 1 073,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved