Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: - 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0625 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110600000:01:028:0173. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що наявний спір між спадкоємцями відносно фактичного прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала наступне майно: - 1/2 частина житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене держаним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 22.03.2019 року за № 3-384; - житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 25.01.2001 року, зареєстроване в реєстрі за № 2/718 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 16.01.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-13; - земельна ділянка площею 0,0625 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110600000:01:028:0173 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 16.03.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-358. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 03.11.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 69902453 від 01.09.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.12.1987 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.1991 року, виданого Ізмаїлським міським відділом РАЦСу УРСР та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2006 року, виданого відділдом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036691664 від 01.09.2022 року; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036691788 від 01.09.2022 року; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036691831 від 01.09.2022 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2012 року, виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036691606 від 01.09.2022 року Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на час відкриття фактично разом із спадкодавцем не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично спадщину не прийняли відповідно до вимог ст. 1268, 1269 ЦК України. В свою чергу, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved