Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018\~р. у справі №\~274/3063/17, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позов обґрунтований тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018\~р. у справі №\~274/3063/17 було змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011\~р. у справі № 2-837/11 та збільшено їх розмір з 300,00\~грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінився матеріальний стан [PERSON] , оскільки останній є військовослужбовцем Збройних Сил України, а відтак має стабільний дохід. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, від нього надійшла заява від 23.01.2023\~р., у якій він просить відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з його перебуванням у відрядженні (а.\~с.\~45). Розглядаючи це клопотання, Суд виходить з такого. З довідки від 23.01.2023\~р. №\~1/24 Військової частини [NUMBER] вбачається, що командир відділення сержант [PERSON] буде знаходитися у службовому відрядженні у зоні проведення бойових дій з 24.01.2023\~р. по 24.04.2023\~р. (а.\~с. 46). Разом з тим, Суд зважає на те, що, по-перше, провадження у справі було відкрито 04.10.2022\~р., тобто майже чотири місяці тому, а по-друге, справа стосується забезпечення інтересів неповнолітньої дитини (права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку), відкладення розгляду справи на тривалий час на дату після закінчення строку відрядження [PERSON] , тобто після 24.04.2023\~р., може призвести до порушення цих інтересів (прав) дитини, та, крім того, призведе до порушення права [PERSON] на розгляд справи протягом розумного строку, встановлене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Частинами ж першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989\~р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням наведеного Суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Зважаючи на заяву [PERSON] від 09.11.2022\~р. (а.\~с.\~32), Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, та звертає увагу [PERSON] , що таке рішення яке може бути переглянуто за його письмовою заявою та скасовано, зокрема, у разі посилання ним на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011\~р. у справі №\~2-837/11, яке набрало законної сили 28.03.2011\~р., було, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00\~грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , починаючи з 22.11.2010\~р. і до досягнення дитиною повноліття (а.\~с.\~7). [PERSON] 09.09.2016\~р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.09.2016\~р. (а.\~с.\~5). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018\~р. у справі №\~274/3063/17, яке набрало законної сили 09.07.2018\~р., було змінено розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2011\~р. у справі №\~2-837/11, та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.\~с\~8 9). У рішенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018\~р. у справі №\~274/3063/17 зазначено, що [PERSON] офіційно не працевлаштований. На даний час [PERSON] проходить службу у Військовій частині [NUMBER] та отримує відповідні виплати, що випливає з листа від 24.10.2022\~р. №\~41236/1 Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький), довідки про нараховане грошове забезпечення та одноразові винагороди, виданої Військовою частиною [NUMBER] , та довідки від 23.01.2023\~р. №\~1/24 Військової частини [NUMBER] (а.\~с.\~27, 28, 46). Наведе в останніх двох абзацах вказує на те, що після ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2018\~р. у справі № 274/3063/17 [PERSON] працевлаштувався та почав отримувати регулярний дохід, тобто його матеріальний стан змінився, а саме покращився. Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто існує підстава для зміни розміру аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 08.06.2018\~р. у справі №\~274/3063/17 а саме зміна (покращення) матеріального стану [PERSON] . Визначаючи новий розмір аліментів на утримання на утримання [PERSON] , який має сплачувати [PERSON] , Суд виходить з такого. Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, окрім довідки про нараховане грошове забезпечення та одноразові винагороди (а.\~с.\~28), на підставі яких Суд може встановити обставини щодо [PERSON] , які мають враховуватись при визначення розміру аліментів, зокрема, його стан здоров`я, явність в нього на даний час будь-яких утриманців (інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо) тощо. З зазначеної довідки вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем Військової частини [NUMBER] та має регулярний дохід як військовослужбовець. Суд зважає на те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, Суд вважає, що новий розмір аліментів має становити 1/4 частку заробітку (доходу) [PERSON] . При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суду у своїх постановах. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1\~500,00\~грн. (витрати на оплату правничої допомоги адвоката), а дохід держави судовий збір у розмірі 992,40\~грн.

Outcome: approved