Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявники звернулися до суду з заявою, заінтересована особа: Вільшанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовують тим, що у [PERSON] та [PERSON] на тимчасово окупованій території АР Крим [INFO] народилась донька [PERSON] . Разом з тим, у заявника немає медичного свідоцтва установленої форми, яке б надавало змогу зареєструвати факт народження дітей. Батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України. Проте останні з 30.06.2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано на території АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано тимчасово окупованою владою. Батьки дитини проживають спільно як чоловік та дружина. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виписним епікризом, які видано тимчасово окупованою владою (оригінали перебувають у заявника). Наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Просить встановити факт народження [INFO] [PERSON] у м.Сімферополь АР Крим, батьками якої є: батько - громадянин України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявники та їх представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявників надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності заявників та їх представника. Просить задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини. Представник Вільшанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника відділу. Заперечень щодо заявлених вимог немає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України. Проте, з 30.06.2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано на території АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видано тимчасово окупованою владою. У [PERSON] та [PERSON] на тимчасово окупованій території України у м.Сімферополь АР Крим [INFO] народилася донька [PERSON] . Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014 року. Факт народження\~дитини підтверджується виписним епікризом (з акушерського стаціонару), медичним свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження та довідкою про народження, виданими органами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України. Наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Сімферополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Стаття 5 Закону передбачає, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи та тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт, рішення, документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно пункту 3 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за №719/4940) за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та пункту 2 глави 1 розділу III Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявників про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Оскільки заявники не мають можливості надати для реєстрації народження дитини документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів батьків як громадян України та народжених у них дітей, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та вважає за можливе встановити факт народження [INFO] [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим. В даному випадку суд керується тим, що права громадян України мають бути захищені, про що зазначено зокрема, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) де зазначено, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється у сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях подібних до тих, які наводяться у цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів /окупаційної влади/ далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватись третіми країнами, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюють в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 317, ст. 430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved