Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що за Договором позики від 21.03.2020 року відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. та 2 000,00 доларів США, еквівалент яких на момент укладення договору становив 54 400,00 грн. Всього сума позики ставить 69 400,00 грн. Кошти відповідач зобов`язався повернути до 21.11.2020 року. Проте у визначений строк кошти повернуто не було. У зв`язку чим просив стягнути суму позики у розмірі 15 000,00 грн. та 2 000,00 доларів США, а також інфляцію у розмірі 26 781,10 грн. та 3 % річних у розмірі 4 214,70 грн. за період з 21.11.2020 року по 29.11.2022 року, а також моральну шкоду в сумі 3 000,00 Євро, що еквівалентно 113 880,00 грн., яку обґрунтував тим, що через протиправну поведінку відповідача він постійно відчуває моральні страждання та душевні переживання; відсутність коштів тяжко вплинуло на його моральний стан та душевний спокій, він втратив віру в дружні стосунки та в чесність інших людей. У нього з`явилась депресія та знервованість, що істотно порушило його нормальний життєвий ритм та життєві зв`язки, що змушує його прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. В обґрунтування розміру моральної шкоди постався на практику Європейського суду з прав людини, де розмір компенсації становить 2000-5000 Євро. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 09.12.2022 року (подано засобами поштового зв`язку 06.12.2022 року). 09.12.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 15.12.2022 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 22.12.2022 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. В установлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що 21.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала від позивача грошові кошти в сумі 56 000,00 грн., що є еквівалентом 2 000,00 доларів США та 15 000,00 грн., які зобов`язався повернути до 21.11.2020 року. Кошти мали бути повернуті у розмір 15 000,00 грн. та в сумі еквівалентній 2 000,00 доларів США. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костенко Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 379. Згідно розписки відповідача, датованої 21.03.2020 року, [PERSON] отримала у позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. та 2 000,00 доларів США, що еквівалентно 56 000,00 грн. Кошти зобов`язалась повернути до 21.11.2020 року. У визначений термін відповідач кошти не повернула. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред`явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред`явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача 15 000,00 грн. та 2 000,00 доларів США. Враховуючи норми діючого законодавства, суд вважає, що вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних суд приходить до наступного. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3 % річних за період з 21.11.2020 року по 29.11.2022 року, виходячи із суми боргу у розмірі 69 400,00 грн. Даний розрахунок в частині інфляції є нерівним, оскільки позивач просить стягнути суму боргу, яка складається з двох різних сум в різних валютах - 15 000,00 грн. та 2 000,00 доларів США. Індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики, він визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Позивачем, відповідно до договору, позивач просить стягнути саме 2 000,00 доларів США. При перерахунку суми боргу з іноземної валюти на національну враховується офіційний курс гривні до долара США, встановленого Національним банком України. Тому при вирішенні питання про повернення боргу в частині 2 000,00 доларів США не може враховуватися індекс інфляції, який встановлений відносно гривні, а не іноземної валюти відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». З урахуванням викладеного, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача має бути стягнуто інфляцію щодо суми боргу у розмірі 15 000,00 грн. Вимога щодо нарахування 3 % річних та всю суму боргу є обґрунтованою. Однак, згідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24 лютого 2022 року затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року. Військовий стан в України був продовжений Указами Президента України, та діє до 19.02.2023 року. Таким чином, розмір інфляції та 3 % річних слід розраховувати за період з 21.11.2020 року по 23.02.2022 року. За розрахунком інфляційних втрат суми боргу у розмірі 15 000,00 грн. за період з 21.11.2020 року по 23.02.2022 року інфляція складає 2 137,16 грн. За розрахунком 3 % річних суми боргу у розмірі 88 137,20 грн. (15 000,00 грн. + 73 137,20 грн. (2 000,00 доларів США по курсу станом на 29.11.2022 року)) за період з 21.11.2020 року по 23.02.2022 року - 3 % річних складає 3 331,49 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути інфляційні втрати у розмірі 2 137,16 грн. та 3 % річних у розмірі 3 331,49 грн. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3 000,00 Євро, що еквівалентно 113 880,00 грн., яку обґрунтовує тим, що він постійно відчуває моральні страждання та душевні переживання; відсутність коштів тяжко вплинуло на його моральний стан та душевний спокій, він втратив віру в дружні стосунки та в чесність інших людей. У нього з`явилась депресія та знервованість, що істотно порушило його нормальний життєвий ритм та життєві зв`язки, що змушує його прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. В обґрунтування розміру моральної шкоди постався на практику Європейського суду з прав людини, де розмір компенсації становить 2000-5000 Євро. Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди, яка завдана внаслідок неповернення відповідачем позики, з урахуванням наданих доказів та засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральна шкода у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 183,72 грн.(1 191,32 грн. за вимогу майнового характеру та 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру). Враховуючи розмір задоволених вимог, з відповідача слід стягнути 979,62 грн. (936,05 грн. за вимогу майнового характеру та 43,57 грн. за вимогу немайнового характеру) судового збору. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial