Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 3127,96 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.08.2015 між банком та відповідачем укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , згідно з умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надано платіжну картку типу MasterСard Debit Standard. В подальшому між банком та відповідачем укладено додатковий договір №1 до Договору №2404880 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28\~процентів річних, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 40 процентів річних, строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.12.2021 становить 3127,96 грн. та складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 998,82 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 625,63 грн., комісії в розмірі 9 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 439,31 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 192,22 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 139,40 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 80,40 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 419,46 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 223,72 грн. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом, а тому позивач просить стягнути з відповідача 3127,96 грн. заборгованості за кредитним договором та відшкодувати судові витрати. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом встановлено, що доданий позивачем до позовної заяви договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №2404880 від 13.08.2015 на підтвердження заявлених позовних вимог до [PERSON] не підписаний представником банку та не завірений його печаткою. Крім того, поряд з підписами, які проставлено в нижній частині договору, відсутні відомості про те, кому вони належать. При цьому доданий до позовної заяви додатковий договір №1 до договору №2404880 від 13.08.2015, яким відповідачу визначено розмір кредиту, процентну ставку за користування ним, комісійну плату (комісійну винагороду), а також термін користування кредитом, укладено раніше (30.06.2015) ніж основний договір (13.08.2015). Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно з ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень ст.\~76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Нормами ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.7\~ст. 81 ЦПК України\~суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведеного вище, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказів. За таких обставин, суд констатує недоведеність позивачем факту укладення із відповідачем [PERSON] договору про надання банківських послуг «Monobank» на умовах, зазначених позивачем. Отже, позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог. За наведених обставин, підстави для задоволення позову відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed