Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є матір?ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що малолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей Володимир-Волинської районної державної адміністрації з 12.12.2019 року. Після утворення Володимирської МТГ, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було взято на облік служби у справах дітей виконавчого комітету Володимирської міської ради. 17.02.2020 року дітей було вилучено у матері та влаштовано в Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації м. Ковель, де вони перебувають і досі. Відразу після вилучення дітей, службою у справах дітей Володимирської РДА було подано позовну заяву про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 02.09.2021 року, [PERSON] було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на відповідний орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов?язків. Однак, коли рішення суду набрало законної сили, відповідач не забрала дітей з Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації. [PERSON] з?явилась до служби у справах дітей виконавчого комітету Володимирської міської ради в жовтні 2021 року та повідомила, що не має можливості забрати дітей, оскільки в будинку, де вона має намір проживати разом з дітьми відключене світло та загопостачання з аборги. Також повідомила, що немає заощаджень для придбання одягу, взуття та канцелярії дітям. Їй було запропоновано написати заяву щодо термінів, коли вона налагодить умови проживання та забезпечить дітей усім необхідним, однак вона відмовилась. Тривалий час [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації у с. Суходоли. Місце її проживання невідоме. На телефонні дзвінки Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимирської міської ради [PERSON] відповідає рідко, щоразу обіцяючи, що має намір забрати дітей з державного закладу. Питання щодо неналежного виконання батьківських обов?язків [PERSON] відносно дітей двічі заслуховувалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини в жовтні та листопаді 2021 року. На жодне засідання відповідачка не з?явилась. У зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до віку на користь установи або особи, під опікою якої перебувають малолітні діти. Ухвалою судді від 06 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 21 грудня 2022 року. 30.12.2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзиву не подали. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір?ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір?ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір?ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах (Наказ №7, 8, 9 від 16.02.2021 року). Згідно з Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 02.11.2021 року № 418 «Про відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] … » вирішено відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 вересня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову Володимир-Волинської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Покладено на орган опіки і піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов?язків. Як вбачається з матеріалів справи та актів обстеження житлово-побутових умов, умови проживання дітей незадовільні, в будинку холодно (за борги відключено газопостачання), брудно, відсутні продукти харчування, прибудинкова територія в занедбаному стані. Сусіди повідомляють, що у будинку постійно збираються гучні компанії, які розпивають спиртні напої. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 02.11.2021 року № 419 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не працює, має непостійний, мінливий дохід, тому з урахуванням заявленого позивачем розміру аліментів, їх слід визначити у розмірі, заявленому позивачем, а саме по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved