Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 10\~727,88 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 30.07.2019 о 16.10 годині в м. Києві по пр. Ватутіна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF», державний номерний знак [NUMBER] .480 з напівпричепом KRONE SDP27, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] . На момент спричинення матеріальної шкоди діяв договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6762545/1027/18, укладеного між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] щодо автомобіля RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 30.08.2019 у справі № 754/12036/19, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування в сумі 46\~233,95 гривень. 27.11.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулося з заявою до страховика [PERSON] ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на виплату на суму сплаченого страхового відшкодування. 11.12.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля 0,54% в розмірі 35\~506,07 гривень. У зв`язку з тим, що страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 10\~727,88 гривень, яка залишилась не відшкодованою. Ухвалою від 28.12.2022 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.07.2019 о 16.10 годині в м. Києві по пр. Ватутіна, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом DAF XF95.480, реєстраційний № [NUMBER] , з напівпричепом KRONE SDP27, реєстраційний № [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT LOGAN, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 30.08.2019 у справі про адміністративне правопорушення № 754/12036/19, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені в постанові Деснянського районного суду міста Києва від 30.08.2019 у справі про адміністративне правопорушення № 754/12036/19, яка набрала законної сили 10.09.2019. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Транспортний засіб RENAULT LOGAN, реєстраційний № [NUMBER] , був застрахований позивачем ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6762545/1027/18 (далі - Договір страхування). Страхувальником за Договором страхування є [PERSON] . Страхова сума становить 140\~000 гривень. Строк дії договору з 19.11.2018 до 18.11.2019. Вказані обставини підтверджуються Договором страхування. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу DAF XF95.480, реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується полісом ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» серії ЕР № 151811304. Згідно з Рахунком № 0000000000000000226 від 12.08.2019, Рахунком № 0000000000000112662 від 03.09.2019, Рахунком суми матеріального збитку по справі № 2300280178 від 13.08.2019, Рахунком суми матеріального збитку по справі (доплата) № 2300280178 від 04.09.2019, Страховим актом 1 № 2300280178 від 14.08.2019, Страховим актом 2 № 2300280178 від 04.09.2019, Платіжним дорученням № 030755 від 15.08.2019, Платіжним дорученням № 032959 від 05.09.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу RENAULT LOGAN, реєстраційний № [NUMBER] , склала 46\~233,95 гривень, яка була сплачена позивачем на користь ФОП [PERSON] , яка займалась відновлювальним ремонтом транспортного засобу. 27.11.2019 представник позивача ПрАТ «СК «Провідна» звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з Заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації, в якій просив здійснити відшкодування шкоди в розмірі 46\~233,95 гривень. Відповідно до листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 13.12.2022 № 131222-03900/к/у, 13.12.2022 вказана Заява була розглянута ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та прийняте рішення про виплату ПрАТ «СК «Провідна» страхового відшкодування в сумі 35\~506,07 гривень, з урахування коефіцієнту фізичного зносу 0,54. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено у статті 4 Закону № 1961-IV. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Суд встановив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] спричинив [PERSON] збитки, у виді пошкодження транспортного засобу RENAULT LOGAN, державний номерний знак [NUMBER] , та витрат, які останній мусив зробити для відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 46\~233,95 гривень. У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (стаття 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (стаття 993 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Вищезазначену норму права викладена також у статті 4 Закону України від 17.03.1996 № 85/96-ВР «Про страхування» (далі Закон № 85/96-ВР). Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 6 Закону № 85/96-ВР страхування наземного транспорту (крім залізничного) є одним з видів добровільного страхування. Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 85/96-ВР договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України та статті 25 Закону № 85/96-ВР здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до частини першої статті 993 ЦК України, статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Суд встановив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , який є власником транспортного засобу DAF XF95.480, реєстраційний № [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування страховику [PERSON] АТ «СК «Провідна» в сумі 35\~506,07 гривень, з урахування коефіцієнту фізичного зносу 0,54. Різниця між сплаченим ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивача страхового відшкодування, та страховим відшкодуванням, сплаченим позивачем на користь [PERSON] в сумі 46\~233,95 гривень, складає 10\~727,88 гривень. Суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 10\~727,88 гривень. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~481 гривня.

Outcome: approved