Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Н.А.ГРУП» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором (індивідуальної оферти) № 3416505389-1 від 05.11.2020 року: 6\~600,00 грн заборгованість з повернення наданого кредиту; 2 638,87 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 3\~300,00 грн. заборгованість зі сплати штрафу за порушення строків сплати чергових платежів, 9470,00 понесені позивачем судові витрати згідно наданого розрахунку судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» №3416506389. Відповідно до п.А.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові на умовах зворотності, строковості та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом, на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до п.А.2 кредитного договору погоджено надання кредиту у розмірі 6 600,00 грн. строком на 729 дні, із процентами за користування кредитом у розмірі 20% у день за перший день користування кредитом та 89% річних починаючи з другого дня користування кредитом. Повернення кредиту обумовлено до 04.11.2022 року. Відповідно до п. А.4 кредитного договору, частина суми кредиту надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми на банківський рахунок позичальника. ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно та в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти зарахування грошових коштів на належний йому банківський рахунок та не звертався із вимогою щодо повернення зарахованих коштів кредитодавцю, чим фактично визнав факт отримання кредиту та виконання кредитодавцем його договірних зобов`язань. Також позивач зазначив, що відповідач не здійснює оплату згідно графіку платежів, який передбачений кредитним договором, на користь кредитодавця для погашення кредиту і процентів за користування ним, що підтверджується випискою за кредитним договором. Пунктом С.2 кредитного договору сторони узгодили, що у випадку якщо позичальником порушено термін сплати чергового платежу та строк прострочення триває більше ніж 10 календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, з урахуванням того, що строк прострочення сплати чергових платежів перевищує 100 календарних днів станом на 06.09.2021 року утворилася заборгованість зі сплати наданого кредиту\~6\~600,00 грн., зі сплати нарахованих процентів у черговому платежі за користування кредитом\~2\~638,87 грн., зі сплати штрафу (згідно із п. С.2 договору)\~3\~300,00 грн. Із врахуванням вищенаведеного, просить стягнути вказану заборгованість із відповідача. Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До суду не направив свого представника, заяви про відкладення розгляду справи не направляв. Направив до суду клопотання щодо долучення доказів, та просив справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являлася. Надала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без її участі, також надіслала до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції зазначила що відповідач ніяких вимог щодо сплати заборгованості від кредитодавця не отримувала. Також ставить під сумнів повноваження щодо підпису відповідного кредитного договору зі сторони кредитодавця, саме заступником [PERSON] . Звертає увагу суду на те, що ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» не перевірив правильність реквізитів та не заповнив відповідне поле в договорі. Відповідач зазначає, що номер картки, зазначений у витягу зі звіту щодо проведених операцій із зарахування грошових коштів на карткові рахунки фізичних осіб, не є номером картки відповідача та не належить [PERSON] .. Під час реєстрації відповідача не було ознайомлено з Правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет», які долучені до позову. У відзиві зазначає, що позивачем у позові зазначено про сплату відповідачем 1\~791,00 грн. але до позовної заяви не долучено жодного доказу про сплату зазначеної суми, також позивач з невідомих причин вважає сплачену суму за договором виключно погашенням відсотків по кредиту та зовсім не зараховує її як частку по виплаті тіла кредиту. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено надання коштів у позику у сумі 5\~500,00 грн. Щодо нарахування штрафу та відсотків відповідач зазначає, що відповідно до п. 6 розділу IV ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець не має право нараховувати відповідні платежі, оскільки діють відповідні обмеження під час епідемії COVID-19. Також відповідач зазначає, що був порушений порядок укладання самого договору в електронній формі. На підставі зазначеного просить суд відмовити в повному обсязі в позовних вимогах. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Згідно з ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» №3416506389-1. Договір був укладений в електронній формі шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію». Судом перевірені повноваження заступника директора ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» Ільченко В. В. на підписання відповідного договору, відповідне підтверджується копією статута товариства. Відповідно до п.А.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові на умовах зворотності, строковості та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за кожен день користування кредитом, на умовах передбачених кредитним договором. Умовами п.А.2 кредитного договору погоджено надання кредиту у розмірі 6\~600,00 грн. строком на 729 дні, із процентами за користування кредитом у розмірі 20% у день за перший день користування кредитом та 89% річних, починаючи з другого дня користування кредитом. Повернення кредиту обумовлено до 04.11.2022 року. Пунктом А.З. Кредитного договору сторони погодили, що кредит за Кредитним договором надається позичальнику на строк кредиту та підлягає поверненню позичальникові із процентами за користування кредитом шляхом здійснення оплати чергових платежів, встановлені Графіком платежів, що наведений у Кредитному договорі. Оплата позичальником процентів за 1 (перший) день користування кредитом здійснюється шляхом утримання кредитодавцем частини суми кредиту у день надання кредиту. З метою оплати позичальником процентів за 1 (перший) день користування кредитом, позичальник доручає кредитодавцю утримати суму таких процентів з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику. Порядок надання кредиту погоджений у п. А.4. Кредитному договору, згідно якого частина суми кредиту надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника або на банківську карту, реквізити яких надані позичальником кредитодавцю в порядку, передбаченому Правилами. Інша частина суми кредиту за дорученням позичальника утримується кредитодавцем з метою оплати позичальником процентів за 1 (перший) день користування кредитом. Як передбачено п.А.7 та п.А.8 кредитного договору невід`ємною частиною договору є Правила про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «Ануїтет» кредитодавця, чинні на момент укладення кредитного договору, розміщені на веб-сайті кредитодавця. Відповідно до п.В.1.2. Договору перед укладанням цього Договору позичальнику був наданий паспорт споживчого кредиту, з яким він уважно ознайомився та зрозумів умови, які наведені у ньому. Зворотне відповідачем не доведено ту у відзиві не обгрунтовано. Зазначений кредитний договір укладено з відповідачем в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з ч.1\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає положенням ч.1\~ст.205 ЦК України, згідно з яким правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. ТОВ «ФК «Н.А.ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно та в повному обсязі, у тому числі шляхом перерахування суми кредиту у розмірі, встановленому кредитним договором, на банківську картку відповідача, що підтверджується вятягом зі звіту щодо проведених операцій із зарахування грошових коштів на карткові рахунки фізичних осіб у розмірі 5\~500,00 грн.. У зв`язку з цим суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що зарахування здійснювалось не на його рахунок, оскільки зазначений документ містить всі обов`язкові реквізити відповідача. Пунктом С.2 кредитного договору сторони узгодили, що у випадку, якщо позичальником порушено термін сплати чергового платежу та строк прострочення триває більше ніж 10 календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Згідно з розрахунком позивача станом на 03.09.2021 року утворилась наступна заборгованість: зі сплати наданого кредиту 6\~600,00 грн.; зі сплати нарахованих процентів у черговому платежі за користування кредитом\~2 638,87 грн., зі сплати штрафу (згідно із п. С.2 договору)\~3\~300,00 грн.. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст.\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію"\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2\~ст. 639 Цивільного кодексу України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~ст. 624 ЦК України\~якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді перерахування на рахунок відповідача суми кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Заперечення відповідача щодо не ознайомлення її з правилами про надання коштів у позику суд відхиляє, оскільки на час підписаннядоговору сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які стосуються суми кредиту, строку кредитування, процентної ставки тощо. Зважаючи на вищенаведене суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 6\~600,00 грн. - заборгованість з повернення наданого кредиту; 2 638,87 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, є цілком обґрунтовані та доведені. Щодо стягнення штрафу (згідно із п. С.2 договору)\~3\~300,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 15 перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Оскільки кредитний договір був укладений під час дії карантину, встановленого КМУ на всій території України, і дія карантину не завершена на час ухвалення рішення, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення чуми штрафу у розмірі 3300,00 грн. задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №555 від 12.10.2021 року. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму судового збору у розмірі 1672,53 грн. Також в орієнтованому розрахунку суми судових витрат зазначено, що позивач поніс витрати у сумі 7\~200,00 грн., пов`язані з професійною правничою допомогою. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Разом з тим доказів на підтвердження отримання правничої допомоги до позовної заяви позивачем не надано, тому в частині стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, необхідно відмовити.

Outcome: partial