Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивачка 18 листопада 2022 року звернулась у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12000 грн до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2016 між нею та відповідачем розірвано шлюб. Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на першому курсі у Львівському національному університеті природокористування на контрактній основі та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 9100 грн за семестр та додатково вартість проживання у гуртожитку 1600 грн. Їхні сини проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, оскільки її заробітна плата складає в середньому 8916, 67 грн. на місяць, інших видів доходу не має. У зв`язку з цим вони з синами опинились у скрутному матеріальному становищі. Сини потребують матеріальної допомоги. Оскільки їхній повнолітній син [PERSON] навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Проживання у гуртожитку також становить немалу частину витрат на утримання. З часу розлучення вона не отримувала жодних аліментів на дітей та самостійно їх утримувала. Однак, її наявні доходи не дають їй можливості самостійно утримувати обидвох дітей надалі. Чоловік лиш недавно разово передав для дітей невелику суму коштів, що хоч і допомогло покрити витрати на навчання та на проживання, однак її власних коштів все ж недостатньо. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання їй невідомі. Проте у відповідача є інша сім`я та неповнолітня дитина. За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою від 14.12.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. При цьому, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. \~\~\~\~\~\~ Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому враховуючи вимоги ст.ст.279,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] \~ та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Залізничного\~районного суду\~м.Львова\~від 25.04.2016\~року розірвано\~шлюб між\~ [PERSON] \~ та [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, тобто він є таким, що досяг повноліття. Як встановлено судом, [PERSON] навчається у Львівському національному університеті природокористування, з денною формою навчання, де орієнтовним завершенням навчання є липень 2026 року, що підтверджується копією договору про навчання у закладі вищої освіти №001/НБуд22 від 09.09.2022, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200\~Сімейного\~кодексу\~України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 8 ст.\~7\~Сімейного\~кодексу\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальною можливістю урахування інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.\~182\~СК\~України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Відповідно до наведених норм сімейного законодавства України, суд аналізує обставини виникнення спору з урахуванням необхідності встановлення справедливого та розумного розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей на період їх навчання. Суд вважає, що позивачка несе витрати на навчання сина, які пов`язані з оплатою його власне навчання, проживання, оплатою проїзду, крім того, [PERSON] , як хлопець у молодому віці має витрати на придбання продуктів харчування, одягу, облаштування побуту, організацію дозвілля та відпочинку, які теж вимагають значних витрат. \~ \~ \~ \~Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 12000 грн. щомісячно, однак не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі. Окрім того, зазначила, що у відповідача є інша сім`я та неповнолітня дитина. У свою чергу відповідач не подав до суд відзив на позовну заяву, а також доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання. \~ \~ \~ \~При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує те, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати, обов`язок обох батьків щодо утримання своїх повнолітніх доньки чи сина у разі продовження ними навчання та, враховуючи принцип добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2022 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, що на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.\~141\~ЦПК\~України 992,40 гривень судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial