Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові зазначила, що 10.12.2021 року відносно неї, як боржника відкрито виконавче провадження про стягнення на користь відповідача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко С.М від 11.06.2021 року реєстровий номер 139694 грошових коштів у сумі 8253 грн. 12 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2628100528287 від 07 січня 2016 року, яка утворилася з 25.05.2021 року по 03.06.2022 року. Про відрахування коштів за постановою про звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідачу стало відомо в січні 2022 року під час отримання заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису порушив чинне законодавство, оскільки не перевірив безспірності суми заборгованості за кредитним договором, крім того, заперечує підписання будь-яких кредитних договорів з ПАТ «УкрСиббанк». Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». А тому позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса реєстровий номер №139694 від 11.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] , представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, де просять розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позов визнає у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вважає, що витрати на оплату правничої допомоги адвоката можливо стягнути в розмірі 1000 грн. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне повідомлення про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомляв Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне повідомлення про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомляв Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: як вбачається з виконавчого напису, 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №139694. Згідно виконавчого напису з позивача стягнуто грошові кошти в сумі 8253,12 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 (а.с.7). 10.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження за №67854921. Тобто виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження (а.с.60-65). Також 16.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( а.с. 66,67) Крім того, позивач зазначає, що не підписувала будь-яких кредитних договорів з ПАТ «УкрСиббанк», копія договору в матеріалах справи відсутня. За загальним правилом статей 15,16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У частині першій статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) зазначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону). Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. У справі встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. У пункті 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) зазначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суду учасниками процесу не було надано нотаріально посвідчений договір укладений між позивачем та банком, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а відтак позов підлягає задоволенню. Зазначений висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №361/4793/20 за аналогічних правовідносин. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як передбачено ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову в розмірі 496,20 грн. Враховуючи вище викладене слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 5760,80 грн. з яких: 50 % судового збору в розмірі 496,20 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 5264,60 грн. (а.с.4, 74-77).

Outcome: approved