Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з вимогою до відповідача [PERSON] (в подальшому уточненому) про зменшення розміру аліментів (а.с.151-154). Вимоги позову обгрунтовано тим, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2021 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання спільної доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі 5 000 грн. На підставі вказаного рішення 09.08.2021 видано виконавчий лист № 754/4289/21 та Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві відкрито виконавче провадження № 68450360. Позивач вказує на те, що не спроможний в повній мірі виконувати рішення суду, а також має заборгованість по сплаті аліментів, при цьому зазначає, що при ухваленні судового рішення було взято до уваги мінливий заробіток позивача, а тому вимоги позову в частині стягнення саме твердої грошової суми у розмірі 5 000 грн. позивачем було визнано. При цьому позивач зазначає, що з початку введення воєнного стану він втратив заробіток і не міг сплачувати аліменти. У зв`язку з складним матеріальним становищем позивач влаштувався на офіційну роботу в державну установу - Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету, а тому, зважаючи на той факт, що в державній установі фінасування відбувається за рахунок бюджетних надходжень, заробітна плата позивача є мінімальною, а відтак кошти у розмірі 5 000 грн. позивач не спроможний сплачувати. При цьому, за твердженням позивача, донька забезпечена всім необхідним для свого віку, проживає з матір`ю в квартирі, що належала позивачу. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду щодо зміни способу стягнення аліментів, встановлених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2021 06.09.2022 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі та постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи. Відповідач скористалась правом надання відзиву, у відповідності до якого не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими. Вказує на те, що позивач має заборгованість по несплаті аліментів, зокрема з 2021 року, коли мав достатній рівень забезпечення. Також позивачем не наведено належних доказів неспроможності в повній мірі виконувати рішення суду, а отже, підсумовуючи викладене, зазначене дає підстави вважати, що причиною несплати аліментів є небажання, а не зміна матеріального становища позивача. Відповідач також стверджує, що позивач є адвокатом з 2004 року та надає професійну правничу допомогу, що підтверджується відомостями ЄДР , а також скріншотом з сайту Судова влада України, згідно з яким вбачається, що позивач продовжує займатись адвокатською діяльністю та приймає участь у ряді судових справ. Також, відповідач критично ставиться до довідки позивача з місця роботи, оскільки з довідки не вбачається інформації щодо режиму роботи позивача та відсутня інформація щодо розміру посадового окладу, при цьому вказує на те, що позивач з поміж-іншого є головою адвокатського об`єднання, а отже оформлений на кількох посадах та має належним чином приймати участь у вихованні та утриманні дитини. 09.11.2022 від позивача до суду надійшла заява про зміну предмету спору, а також позовна заява в новій редакції, у відповідності до якої позивач просить зменшити розмір аліментів з 5 000 грн. до 2 500 грн. В обґрунтування вимог позову зазначено про те, що працевлаштований в державній установі Київському фаховому коледжі комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету, отримує мінімальну розмір заробітної плати. Зауважує, що є керівником Адвокатського Об`єднання «Харченко та Партнери» за сумісництвом, а також засновником АО «Харченко та Партнери», однак не отримує доходу від вказаної діяльності. Звертає увагу суду на те, що при ухваленні судом рішення щодо стягнення з позивача аліментів в розмірі 5 000 грн. судом не досліджувався його матеріальний стан, розмір доходів, оскільки позовні вимоги було визнано. При цьому наразі попит на адвокатські послуги є низьким або безкоштовним, а тому від такої діяльності позивач не отримує доходу. На думку позивача, зменшення розміру аліментів до 2 500 грн. щомісячно дасть йому змогу сплатити також існуючу заборгованість, а також брати участь у додаткових витратах на утримання доньки. Від відповідача 09.12.2022 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, у відповідності до якого просить врахувати суд всі докази та інформацію, які були описані у відзиві, поданому на первісну редакцію позову. Також не погоджується з достовірністю посилання позивача на відсутність доходу від посади керівника адвокатського об`єднання, оскільки адвокатське об`єднання зобов`язано оплачувати керівнику заробітну плату з метою не порушення норм трудового законодавства. З наявних доказів, поданих позивачем, вбачається свідоме приховування доходів за 2021 рік. Також відповідач не погоджується з твердженням з приводу того, що 2 500 грн. на утримання дитини відповідатиме інтересам дитини, оскільки навіть сума у 5 000 грн. не перекриває витрат, що сплачує відповідач на утримання доньки. Отже, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними доказами погіршення його матеріального стану, а відтак вимоги позову не підлягають задоволенню. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги уточненого позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначаючи про те, що при винесенні судлм рішення щодо стягнення аліментів у розмірі 5000 грн., він, як батько, погодився на зазначену суму та визнав вимоги у судовому засіданні, розраховуючи на те, що взмозі утримувати в такому розмірі дитину, однак під час воєнної агресіі попит на адвокатські послуги є низьким або безкоштовним. Наразі виникла заборгованість по сплаті аліментів і виконавча служба наклала штрафні санкції. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на викладене у відзиві та на те, що сума у розмірі 2 500 грн. не є достатньою на утримання доньки. Заслухавши думку сторін, приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2021 постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, як на підставу позовних вимог посилається на те, що у зв`язку з воєнним станом рівень його доходу значно погіршився, при цьому позивач працевлаштований в державному підприємстві на посаді юрисконсульта, що підтверджується довідкою від 30.08.2022 за № 18, виданою Відокремленим підрозділом «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки національного авіаційного університету» про те, що [PERSON] працевлаштований у Відокремленому структурному підрозділі «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки НАУ» з 08.07.2022 на посаді юрисконсульта. При цьому, у відповідності з Довідки від 27.01.2023 № 24, виданої [PERSON] . Київським фаховим коледжом комп`ютерних технологій та дизайну, останній працевлаштований у зазначеному закладі, при цьому його заробітна плата за період з липня 2022 по грудень 2022 включно становить 43 076,48 грн. Позивач вказує на те, що є керівником та засновником Адвокатського об`єднання «Харченко та партнери», однак не отримує доходу від зазначеної діяльності. Згідно з довідкою Пенсійного фонду форми ОК-5 від 17.10.2022 [PERSON] , зокрема за звітній період 2020 року зараховано для пенсії 6 211,16 грн., а за 2022 рік - 0 грн. Також,як вбачається з Довідки про обіг коштів від 17.10.2022, виданої клієнту АО «Харченко та партнери» (корпоративний клієнт) начальником правління АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.12.2021 по 17.10.2022 на поточний рахунок зараховано 0,00 грн. При вирішенні спору суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач скористалась правом подання відзиву, у відповідності до якого категорично заперечує щодо вимог позовної заяви щодо зменшення аліментів, а також [PERSON] посилається на те, що стороною позивача не надано належних доказів того, що саме введення військового стану в Україні позначилось на доходах позивача, а також не надано доказів зміни його матеріального стану в порівнянні з 2021 роком. У відповідності до Довідки розрахунку заборгованості від 26.07.2022, виданої Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 754/4289/21 від 09.08.2021, виданий Деснянським районним м судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Так, станом на 01.07.2022 заборгованість по аліментах становить 47 096,77 грн. + 30 000 грн. = 77 096,77 грн. Також, факт наявності у [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом № 754/4289 від 09.08.2021 підтверджується постановою державного виконавця про накладення штрафу від 06.12.2022, у відповідності до якої встановлено, що боржником рішення суду не виконано, борг по сплаті аліментів станом на 01.12.2022 становить 77 096,77 грн. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Суд враховує і той факт, що виховання дитини одним з батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей. При призначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд застосовує встановлені гарантії щодо розміру мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановлений Законом України «Про державний бюджет» визначеного на певний рік, як мінімальну соціальну гарантію забезпеченості. При ухваленні рішення, суд приймає до уваги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у відповідності до якої прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 833 грн. Таким чином, розмір мінімального прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з складає 2 833 грн. Враховуючи викладене, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову стосовно зміни (зменшення) розміру аліментів, встановленого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року у розмірі 5 000 грн. щомісячно, та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2 833 грн. Крім того, законом передбачено спільне утримання дитини батьками. Відповідач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану позивача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов`язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення відпочинку дітей у зв`язку із станом здоров`я і т.д.

Outcome: partial