Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує по тим підставам, що [INFO] помер вітчим позивача, [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача, [PERSON] , починаючи з 1977 року та до самої її смерті. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема: 79/160 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 5/8 частин земельної ділянки площею 0,0624 га за адресою: [ADDRESS] . У 1995 році мати позивача, [PERSON] , подарувала їй 21/100 частину даного будинку. У 2008 році у зв`язку із хворобою матері, позивач перейшла і стала постійно проживати у будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Зазначає про те, що з того часу позивач та її вітчим [PERSON] постійно проживали разом у даному житловому будинку, як одна сім`я. Між ними склались близькі відносини, він ставився до позивача як до рідної доньки, власних дітей у нього не було. Позивач разом з вітчимом проживали на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] та спільно користувалися приміщеннями будинку, які за даними технічного паспорту складають квартиру [ADDRESS] , а саме приміщення: 1-1 площею 11,1 м.кв.; 1-2 площею 12,9 м.кв.; 1-3 площею 16,7 кв.м.; 1-4 площею 3,4 м.кв.; 1-5 площею 13,3 м.кв.; 1-6 площею 12,5 м.кв.; 1-7 площею 19,7 м.кв.; 1-8 площею 1,5 м.кв., а також кімната на другому поверсі 1-12 площею 28,8 м.кв. та підвальне приміщення. Також мали спільний бюджет, разом купували продукти харчування, готували їжу та планували витрати на спільні потреби. У 2018 році спільними зусиллями та за спільні кошти почали ремонт в частині будинку, де разом проживали. Позивач надавала вітчиму необхідну допомогу. Вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, разом зробили косметичний ремонт, придбали нові меблі та інші предмети домашнього вжитку, несли спільні витрати по утриманню даного житла, спільно харчувались та мали спільний бюджет. Організацією поховання [PERSON] також займалась позивач та понесла усі витрати на придбання ритуальних товарів та поховання, а в подальшому на встановлення пам`ятника на кладовищі. Після смерті [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу до майна померлого за № 361/2020. Однак, постановою державного нотаріуса Журавель А.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Враховуючи викладене, просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 16 листопада 2009 року по [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 79/160 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,0624 га кадастровий номер 3210900000:01:058:0043, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, до суду подавали відзив на позовну, згідно якого просять розгляд справи проводити у їх відсутність. В судове засідання представник третьої особи: Ірпінської міської\~державної нотаріальної\~контори Київської\~області не з`явився, до суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши копію спадкової справи за № 361/2020, вислухавши думку сторони позивача та покази свідків по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного. В ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер вітчим [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Ірпінським міським відділом державної РАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.11.2020 року. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю [PERSON] - [PERSON] , починаючи з 1977 року та до самої її смерті. Викладені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 16.01.1967 року; свідоцтвом про укладення [PERSON] шлюбу із [PERSON] , серії [NUMBER] від 27.10.1976 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 28.03.1973 року; свідоцтвом про укладення шлюбу матір`ю [PERSON] з [PERSON] , серії [NUMBER] від 26.01.1977 року. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема: 79/160 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 5/8 частин земельної ділянки площею 0,0624 га за адресою: [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються: Свідоцтвом про право власності на 79/200 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виданим державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. 04.09.2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-1679; Свідоцтвом про право на спадщину за законом на 79/800 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виданим державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. 04.09.2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-1681, що в сумі становить (79/200+79/800) 79/160 частин будинку); Свідоцтвом про право власності від 04.09.2010 року на частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210900000:01:058:0043, виданим державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. 04.09.2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-1683; Свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/8 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210900000:01:058:0043, виданим державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. 04.09.2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 2-1685, що в сумі становить (1/2+1/8) 5/8 частин земельної ділянки. У 1995 році мати позивача, [PERSON] , подарувала їй 21/100 частину даного будинку, що підтверджується Договором дарування, посвідченим 15.12.1995 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 1-2509. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 19.11.2009 року. З того часу позивач та її вітчим [PERSON] постійно проживали разом у даному житловому будинку як одна сім`я. Факт спільного проживання позивача з вітчимом однією сім`єю підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 30 червня 2021 року, складеного депутатом Ірпінської міської ради Київської області Скрипник С.Ф. Організацією поховання [PERSON] займалась позивач та понесла усі витрати на придбання ритуальних товарів та поховання, а в подальшому на встановлення пам`ятника на кладовищі. Викладені обставини підтверджуються: свідоцтвом про поховання р.н. 523 від 04.11.2020 року; договором-замовленням від 04.11.2020 року; товарним чеком № 112 від 04.11.2020 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 39 від 02.03.2021 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 57 від 02.03.2021 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 58 від 02.03.2021 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, суду показала, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживала з 2008 року, остання доглядала за вітчимом. [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року та після смерті матері у 2009 році залишилась проживати разом з вітчимом за вказаною адресою. Між ними склалися теплі відносини. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що надані у сукупності письмові докази та покази свідків свідчать про спільне проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , ведення ними спільного господарства та користування житловим приміщенням, які засвідчують реальність сімейних відносин, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні також було встановлено, що після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу до майна померлого за № 361/2020. Постановою державного нотаріуса Журавель А.М., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Викладені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 537/02-31 від 31.05.2021 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Зазначена вимога передбачена нормами чинного законодавства, а саме ст. 182 ЦК України, п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Мін`юсті 22.02.2012 року за N 282/20595. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на 79/160 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,0624 га кадастровий номер 3210900000:01:058:0043, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими, докази на підтвердження вимог є достатніми, а отже позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved