Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] (а.с. 35-38), у якому просять суд: 1.Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні та побаченні з онукою [PERSON] , [INFO] ; 2.Визначити позивачам наступний спосіб участі у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] у такому порядку: -надати можливість позивачам кожної першої та третьої суботи з 17.00 год. до 20.00 год. наступного дня забирати [PERSON] , [INFO] за місцем проживання або перебування [PERSON] та [PERSON] ; -надати можливість позивачам кожної другої та четвертої неділі з 10.00 год. до 20.00 год. наступного дня забирати [PERSON] , [INFO] за місцем проживання або перебування [PERSON] та [PERSON] ; -надати можливість позивачам у святкові дні - Різдво (06 січня), Старий Новий Рік (13 січня), День захисників і захисниць України (14 жовтня), наступний день після Дня народження дитини ( [INFO] ), наступний день після [PERSON] , [PERSON] жіночий день (8 березня), з 10.00 год. до 20.00 год. наступного дня забирати [PERSON] , [INFO] за місцем проживання або перебування [PERSON] та [PERSON] ; -право спілкування особисто з дитиною [PERSON] , [INFO] , шляхом телефонного зв`язку щоденно з 19.30 год. по 20.30 год.; -надати право позивачам змінювати порядок побачень з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] за їх взаємною згодою, в тому числі і в святкові та вихідні дні, завчасно попередивши один одного. Вимоги позову мотивовано тим, що позивачі є батьками [PERSON] , [INFO] . 18 лютого 2014 року їх син зареєстрував шлюб із [PERSON] , який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2022 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька, онука позивачів - [PERSON] . Після розірвання шлюбу колишнє подружжя почало проживати окремо, а дитина залишилася проживати з матір`ю. З того часу [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з онукою, не дозволяє в повній мірі брати участь у її вихованні та проводити разом дозвілля. Між позивачами та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, щодо часу та способу їхнього спілкування з онучкою. У позасудовому порядку дійти згоди щодо участі у вихованні та побачень з онучкою, не вдається, оскільки останнім часом [PERSON] ігнорує телефонні дзвінки. Позивачі мають намір та бажання бачити свою єдину онуку, брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею, проводити разом дозвілля та підтримувати почуття спорідненості та родинного тепла. При цьому, незважаючи на вік [PERSON] , вона щиро радіє зустрічі з позивачами. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею та дідусем служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останньої. Вважають, що позбавлення бабусі та дідуся права на спілкування з онучкою може позбавити її родинних зав`язків, турботи та любові з нашого боку. Позивачі проживають у квартирі, яку подарували сину, тобто забезпечені житлом, шкідливих звичок не мають, характеризуються позитивно за місцем проживання та місцем роботи, у їх сім`ї панують родинні та добрі відносини. З підстав наведених вище, позивачі звернулись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 31, 32). Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 41). У встановлений судом строк від представника відповідача [PERSON] адвоката Тетева-Родюк І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає про те, що твердження позивачів щодо того, що відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з онукою є неправдивими, не відповідають дійсності та є безпідставними. Дитина в силу свого віку та того, що рідко бачиться та спілкується з дідусем та бабусею, а дідусь та бабуся ніколи не виявляли особливого бажання спілкування з онукою, просто не має близького психоемоційного контакту з ними, не згадує та не запитує про них, позивачі ніколи не були близькими з дитиною, та не здійснювали догляду за дитиною, будь-яких доказів, які б підтверджували зворотне матеріали справи не містять (а.с. 53-63). У встановлений судом строк від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, у якій представником зазначено проте, що наведені представником відповідача аргументи, як на підставу для відмови в задоволені позову, необґрунтованими, безпідставними та такими що не заслуговують на увагу. У відзиві представник відповідач неодноразово наголошує на тому, що дитина не має близьких стосунків із позивачами, рідко бачиться та спілкується з ними, не має близького психоемоційного контакту з дідусем та бабусею. При цьому представником відповідача замовчується причина, через яку відбулося значне зменшення можливостей побачень дитини із своїми рідними - різке неприязне ставлення колишньої невістки до батьків свого колишнього чоловіка. Зміна настроїв відповідачки відбулася тільки після розлучення. До моменту розірвання шлюбу у сторін були нормальні сімейні відносини, а дитина приязно ставилась до своїх рідних і з радістю бачилася із бабусею та дідусем (а.с. 96-98). У встановлений судом строк від представника відповідача надійшли заперечення, у яких представник зазначила про необґрунтованість доводів, викладених у відповіді на відзив (а.с. 106-110). Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 124). В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовільнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали, просили суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві та запереченнях. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] , який доводиться рідним братом позивача [PERSON] та свідок [PERSON] , яка доводиться дружиною свідку [PERSON] , суду повідомили, що позивачі дуже гарно та дбайливо відносяться до своєї онуки [PERSON] , а [PERSON] , в свою чергу, подобалось проводити дозвілля з ними. Дитина, під час перебування у позивачів завжди була спокійною, грайливою та охайною. Свідок [PERSON] суду повідомила, що доводиться хрещеною матір`ю [PERSON] . Свідок як під час вагітності відповідача, так і після народження [PERSON] дуже часто допомагала [PERSON] , у зв`язку із чим часто бувала у неї дома, при цьому позивачів там не зустрічала. Після розлучення [PERSON] та [PERSON] , свідок також продовжує відвідувати відповідача, спілкуватись із [PERSON] приблизно 2 рази на місяць. При цих зустрічах позивачів не бачила. Суд, вислухавши думку позивачів, відповідача їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України останнього (а.с. 9, 10). 18 лютого 2014 року син позивачів зареєстрував шлюб із [PERSON] , який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2022 року у справі № 127/32827/2, яке набуло законної сили 19 лютого 2022 року, між ними було розірвано. Відомості про вказане судове рішення судом отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень в порядку повного доступу до нього. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Від даного шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька, онука позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15). Позивачі проживають у квартирі [ADDRESS] . У вказаному помешканні також зареєстровано місце проживання сина сторін [PERSON] (а.с. 12). Квартира, в якій проживають позивачі [PERSON] та [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 29 липня 2013 року, належить їхньому синові [PERSON] (а.с. 13, 14). Як вбачається із характеристики від 20 липня 2022 року, наданої директором ТОВ «ВІЛАРА», позивач [PERSON] з 03 серпня 2021 року працює на посаді охоронника. За час роботи на даному підприємстві проявив себе як добросовісний та старанний працівник. Покладенні на нього обов`язки виконує якісно та у відповідності до посадової інструкції підприємства. Сумлінно дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 16). Доходи позивача в даному підприємстві за період з серпня 2021 року по грудень 2021 року склали 40\~027 грн. 45 коп. (а.с. 17). Як вбачається із характеристики від 22 липня 2022 року, наданої т.в.о. Відділу № 1 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області, що позивач [PERSON] працює на посаді головного спеціаліста відділу. Загальний стаж на займаній посаді 10 років. За час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, як відповідальний і дисциплінований працівник. Уважна, відповідальна, працездатна та дисциплінована. Уміє раціонально планувати й організовувати власну діяльність, акумулювати необхідну інформацію та виділяти головне. Проявляє принциповість. В колективі користується авторитетом серед працівників. Подільчива, схильна до надання взаємодопомоги та взаємовиручки (а.с. 18). Загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2022 року по червень 2022 року склала 121\~864 грн. 98 коп. (а.с. 19.). Відповідно до медичних довідок про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів та сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного оглядів у [PERSON] та [PERSON] психіатричні та наркологічні протипоказання відсутні (а.с. 20-23). Відповідно до довідки, виданої 15 вересня 2022 року КЗ «ДНЗ №7 ВМР», [PERSON] , відвідує групу № 5. Мати сумлінно відноситься до батьківський обов`язків. Сприяє всебічному розвитку дитини. Добросовісно виконує правила внутрішнього розпорядку, дотримується орієнтовного розподілу діяльності дитини протягом дня. Дитина завжди охайна, доглянута, не конфліктна (а.с. 70). Відповідно до довідки, виданої ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ СІМЕЙНИЙ АЛЬЯНС», [PERSON] у період з 01 вересня 2022 року відвідує гурток з підготовки до школи і художню студію при ГО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ СІМЕЙНИЙ АЛЬЯНС» за розкладом понеділок і середа з 17:00 год. до 19:00 год. (а.с. 71). Згідно висновку від 29 вересня 2022 року (а.с. 93-95) орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити наступні способи участі баби [PERSON] та [PERSON] у виховані та спілкуванні з внучкою, [PERSON] , [INFO] : ?щопонеділка щомісяця з 16:00 год. до 20:00 год.; ?І, ІІІ субота щомісяця з 10:00 год. до 17:00 год.; При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства. Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003, набрала чинності для України 01.04.2007) з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою «a» в статті 2, повинні бути застосовані. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши обставини справи суд зазначає, що налагодження спілкування онуки з дідом та бабою /позивачами/ певною мірою залежить та має забезпечуватись відповідачем, яка є найбільш близькою людиною у житті дитини та має для доньки значний авторитет. Отже, на підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачів з онукою не лише не перешкоджатиме їй нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Врахувавши усталену практику ЄСПЛ, враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, положення статей 159, 257 СК України суд дійшов висновку, що інтересам дитини буде відповідати спілкування зі своєю бабою та дідом. Визначаючись із способом участі позивачів у вихованні онуки, суд виходив із наступного. Як встановлено судом, що з понеділка по п`ятницю онука [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад, а також додаткові гуртки, що в свою чергу свідчить про занятість дитини у вказані дні. Проте, у вихідні дні, суд вважає за можливе, у відсутність матері, побачення позивачів із онукою з можливістю спільного відпочинку, відвідування дитиною місця їхнього проживання та подальшою ночівлею. За наведеного суд дійшов висновку про визначення наступного порядку участі діда [PERSON] та баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON] , а саме: зустрічі, з можливістю перебування дитини за місцем проживання/перебування позивачів або в іншому місці, за погодженням між сторонами, без присутності матері дитини, у кожний перший та третій тиждень щомісяця в період з 12:00 год. суботи по 15:00 год. неділі, з ночівлею за місцем проживання/перебування позивачів. Разом з тим, суд вважає за необхідне, перед застосуванням вказаного вище способу участі позивачів у вихованні онуки, застосувати тимчасово, строком на три місяці, такий спосіб, який буде полягати лише у зустрічах позивачів із дитиною, без присутності матері, тобто без ночівлі дитини за їх місцем проживання/перебування. Суд вважає за необхідне тимчасово визначити такий спосіб виховання, як період для налагодження та відновлення стосунків між онукою та позивачами, адже як встановлено судом, що в силу спірності, дитина тривалий час не спілкувалась з ними. З наведених вище підстав, судом не може бути взято до уваги запропонований органом опіки та піклування Вінницької міської ради спосіб участі [PERSON] та [PERSON] у виховані та спілкуванні з онукою [PERSON] . За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed