Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 07.07.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов цей позов, в якому позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та жінки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , без реєстрації шлюбу в період з 26 червня 2012 року по 20 жовтня 2020 року. Визнати житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А-1); веранди (літ. в), прибудови (літ. а1); сараю ( літ. Б); погріба (літ. В); літньої кухні (літ. Г); колодязя (№ 1); огорожі (№ 2), вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, спільним майном [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] . Визнати житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею, 45,2 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А-1); сараю ( літ. Б-1); гаража (літ. В-Г); погреба (літ. Г); літньої кухні (літ. Д-1); колодязя (№ 1); огорожі (№ 2), вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, спільним майном [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А-1); веранди (літ. в), прибудови (літ. а1); сараю ( літ. Б); погріба (літ. В); літньої кухні (літ. Г); колодязя (№ 1); огорожі (№ 2),- вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч). Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею, 45,2 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А-1); сараю (літ. Б-1); гаража (літ. В-1); погреба (літ. Г); літньої кухні (літ. Д-1); колодязя (№1); огорожі (№2), - вартістю 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. Аргументи учасників справи Свій позов позивач мотивує тим, що вона та Відповідач: [PERSON] 20 жовтня 2020 року уклали шлюб, який цього ж дня був зареєстрований Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області за актовим записом № 3 (надалі - шлюб). Під час реєстрації шлюбу позивачка перейшла із свого дошлюбного прізвища « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Разом з тим, ще до реєстрації шлюбу із Відповідачем, сторони проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина не перебуваючи у шлюбі між собою та у будь-якому іншому шлюбі на протязі 8 років і 4-х місяців, а саме починаючи з червня 2012 року і до дня укладення шлюбу 20 жовтня 2020 року. Відповідно за весь час спільного проживання із Відповідачем вони мали взаємні права і обов`язки, разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Саме під час спільного проживання із Відповідачем однією сім`єю без укладення шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Варто вказати про те, що оскільки на момент народження дітей вона не перебувала в офіційному шлюбі із Відповідачем та одночасно той в силу своєї правової необізнаності не подавав спільних зі нею заяв до органу реєстрації актів цивільного стану під час реєстрації народження дітей про визнання свого батьківства щодо них, тому записи про батька до актових записів про народження наших дітей вносилися в порядку визначеному ч. 1 ст. 135 СК України. Так, лише у 2019 році Відповідач усвідомив те, що він не є офіційно визнаним батьком спільних дітей, тому з метою встановлення правового зв`язку з ними [PERSON] 26 червня 2019 року звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства (надалі - позов). В свою чергу, обґрунтовуючи свій позов датований 26 червня 2019 року Відповідач зазначив про те, що він з червня 2012 року став спільно вести із [PERSON] господарство і проживати однією сім`єю без укладення шлюбу. На підтвердження вказаних обставин Відповідач надав до позову письмові покази (пояснення) свідків, зокрема [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у змісті яких зазначено про те, що [PERSON] та [PERSON] проживають спільно, як чоловік і дружина, ведуть спільне господарство та виховують дітей на протязі 8 років. Позов з додатками зберігається в матеріалах цивільної справи № 710/798/19 Шполянського районного суду Черкаської області. В зв`язку з народженням дітей спільна родина Позивача та Відповідача потребувала поліпшення житлових умов, тому позивачка спільними з Відповідачем зусиллями та обопільною працею певний час накопичували капітал з метою придбати житловий будинок, після чого протягом того ж періоду,- спільного проживання з Відповідачем однією родиною без укладення шлюбу ними було набуте нерухоме майно: Разом з тим Відповідач заперечує той факт, що житловий будинок [ADDRESS] є об`єктами права нашої з ним спільної сумісної власності та відповідно - не визнає право власності позивачки на частку у цьому нерухомому майні. Проведення досудового врегулювання спору по даній справі є неможливим, оскільки Відповідач взагалі не бажає обговорювати з позивачкою питання поділу будинків та визнання за нею частини у праві власності на житлові будинки. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.07.2022 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 07.11.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась подавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує роти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому цивільним процесуальним законодавством порядку. Про причини неявки не повідомив. Відповідач у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомили, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вирішив провести заочний розгляд справи, та винести заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 20.10.2020 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20.10.2020 року, про що складено відповідний актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на [PERSON] . (а.с.11). Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 17.05.2022 року, підтверджується факт народження [INFO] [PERSON] , про що 12.06.2013 року складено відповідний актовий запис №7. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12). Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 17.05.2022 року, підтверджується факт народження [INFO] [PERSON] , про що 21.10.2014 року складено відповідний актовий запис №5. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13). 26.06.2019 року [PERSON] звертався до Шполянського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.14-15). Відповідно до копії письмового пояснення [PERSON] , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №710/798/19, [PERSON] проживає спільно з [PERSON] протягом 8 (восьми) років. Спільно ведуть господарство. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась дочка [PERSON] . [PERSON] є турботливим батьком, забирав дітей з родильного відділення та разом з дружиною доглядають дітей по цей день. (а.с.16). Відповідно до копії письмового пояснення [PERSON] , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №710/798/19, [PERSON] проживає спільно з [PERSON] протягом 8 (восьми) років. Спільно ведуть господарство. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась дочка [PERSON] . [PERSON] є турботливим батьком, забирав дітей з родильного відділення та разом з дружиною доглядають дітей по цей день. (а.с.17). Відповідно до копії письмового пояснення [PERSON] , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №710/798/19, [PERSON] проживає спільно з [PERSON] протягом 8 (восьми) років. Спільно ведуть господарство. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась дочка [PERSON] . [PERSON] є турботливим батьком, забирав дітей з родильного відділення та разом з дружиною доглядають дітей по цей день. (а.с.18). Відповідно до копії довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб №87 від 12.02.2019,оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №710/798/19, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , - уповноважений власник, [PERSON] , [INFO] - мешканка, [PERSON] , [INFO] , дочка мешканки, [PERSON] , [INFO] , син мешканки, [PERSON] , [INFO] - дочка мешканки. (а.с.19). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №301324601 від 16.05.2022 [PERSON] є приватним власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності - 17790435, дата державної реєстрації права власності - 02.12.2016, підстава для державної реєстрації - договір купівлі - продажу, реєстровий номер 2898, виданий 02.12.2016, видавник [PERSON] , приватний нотаріус. Державний реєстратор - приватний нотаріус Білоус Василь Пантелеймонович, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаська область. Також [PERSON] є приватним власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 11243196, дата державної реєстрації - 18.09.2015 року, підстава для державної реєстрації - договір купівлі - продажу, реєстрований номер 1864, виданий 18.09.2015 року, видавник [PERSON] , приватний нотаріус, Державний реєстратор - приватний нотаріус Білоус Василь Пантелеймонович, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаська область. (а.с. 20-21). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Відповідно до вимог ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Верховний Суд у справі № 588/350/15-ц від 28.08.2019 дійшов висновку, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 1303/1459/12 від 08.06.2022. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/23617/15-ц від 30.11.2022 року. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019 року. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 377/228/19-ц (провадження № 61-21366св19) вказано, що: «встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, за умови, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, презюмує виникнення їх спільної сумісної власності на майно, набуте ними за час спільного проживання, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 753/13484/19 від 19.05.2022 року. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з відповідачем у період з 26 червня 2012 року по 20.10.2020 року. На підтвердження цього факту позивачка надала копії письмових пояснень свідків, копію довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб №87 від 12.02.2019, та копію позовної заяви від 26.06.2019. Відповідно до норм ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6, ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із наданих документів не можливо встановити точну дату початку періоду спільного проживання сторін. Проте, відповідач у своєму позові, про визнання батьківства, з яким він звертався до суду у 2019 році, зазначав про те, що спільно проживав із [PERSON] приблизно із червня 2012 року. Крім того відповідач не подав відзиву на позовну заяву та заперечував проти встановлення факту спільного проживання із [PERSON] починаючи із 26 червня 2012 року та до 20.10.2020 року. Ураховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що 18.05.2015 на [PERSON] було зареєстровано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації послугував договір купівлі - продажу від 18.09.2015 виданий приватним нотаріусом Білоусом В.П. В подальшому, 02.12.2016 року, за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Підставою для реєстрації права власності був договір купівлі - продажу, виданий приватним нотаріусом [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Матеріали справи не містять доказів про те, що житлові будинки були придбані виключно за особисті кошти відповідача та є особистою приватною власністю, отже позовні вимоги про визнання житлових будинків спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на кожного із будинків за позивачкою підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи що позов задоволений повністю, суд стягує із відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір в розмірі 1992,40 грн.

Outcome: approved