Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

25 серпня 2022 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Скопич М.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 06 листопада 2005 року Сиваською селищною радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №14, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказав, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини протягом останніх трьох років, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 січня 2023 року розгляд справи відкладений. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, в наданій суду письмовій заяві представник позивача в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за відсутності позивача та за її відсутності, зазначила про підтримання позивачем позовних вимог в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 2005 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 16 березня 2010 року, серії [NUMBER] виданого 03 липня 2014 року (а.с.9,10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи встановлені у справі обставини, враховуючи, що з часу звернення до суду із позовом ставлення позивача щодо необхідності розірвання шлюбу не змінилось, судом встановлено небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем, що має істотне значення для вирішення даної справи, так як покладати на позивача обов`язок збереження сім`ї при наявності на це його категоричного заперечення не можна, оскільки це не відповідає вимогам СК України, суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний, а тому позов підлягає задоволенню. В силу вимог\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved