Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. № 83/02-32 від 20.06.2022 позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Однак, позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку із хворобою на COVID-19 на початку січня 2022 року, лікування якого проходило в домашніх умовах, було тяжким та виснажливим. Зі слів позивачки, у зв`язку із хворобою вона перебувала на самоізоляції, після цього потребувала тривалої реабілітації. Також позивачка послалась на постанову Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 630 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Закон України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 і на Закон України від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у новій редакції. Крім того, 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022 в Україні був введений воєнний стан. Позивачка зазначила, що дані обставини стали для неї перепоною щодо вчасного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогою про визначення їй додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 09.08.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою запропоновано відповідачам надати суду відзиви та докази у строк, встановлений судом; роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] 30.09.2022 та 17.10.2022, відповідно, надійшли відзиви на позовну заяву із зазначенням, зокрема, про визнання ними позовних вимог. Ухвалою суду від 31.10.2022 від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни було витребувано докази по справі, а саме: належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . 14.11.2022 на виконання вищевказаного судового рішення нотаріусом повідомлено суду про те, що витребувана спадкова справа не заводилась. Ухвалою суду від 06.12.2022 до участі у справі залучено співвідповідача - Вінницьку міську раду, а також запропоновано залученому відповідачеві надати суду відзив та докази у строк, встановлений судом; роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Від співвідповідача - Вінницької міської ради відзив на позов не надійшов, натомість 05.01.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення. Ухвалою суду від 12.01.2023 відмовлено у прийнятті визнання [PERSON] та [PERSON] позовних вимог; відмовлено у прийнятті до розгляду письмових пояснень Вінницької міської ради від 05.01.2023; підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Однак, в матеріалах справи містяться клопотання відповідачів про розгляд справи у їх відсутність. Адвокат позивачки та представник відповідача - Вінницької міської ради не заперечували щодо проведення судового засідання у відсутність співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи думку адвоката позивача, представника відповідача, клопотання відповідачів [PERSON] і [PERSON] та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання). В судовому засіданні адвокат позивачки підтримав позовні вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Вінницької міської ради позовні вимоги не визнала і просила суд відмовити в їх задоволенні, аргументуючи їх недоведеністю. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Вінниці помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.08.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с. 7) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 11.06.2020 належить гараж, розташований в ГБК «Східний» за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12) Згідно із довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 24618, виданою 17.06.2022 Департаментом адміністративних послуг ВМР, [PERSON] на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) З паспортних даних позивачки вбачається, що з 29.07.2019 вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8-10) Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни від 08.11.2022, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с. 82) Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни № 83/02-32 від 20.06.2022 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у відкритті спадкової справи та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 6) Позивачка вважає, що визначений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а тому потребує додаткового строку для подання відповідної заяви. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовною заявою, а також отримані на виконання судових рішень, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі від 09.08.2022 та 06.12.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи нижченаведене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Нормами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] , яким розпорядження на випадок своєї смерті зроблено не було. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Водночас, позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що вона є особою, яка має право на спадкування. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В ході розгляду справи судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивачка не проживала із спадкодавцем. Спадкова справа до майна померлого не заводилась. За наявності у позивачки права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Водночас, положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено можливість визначення судом спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, у разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивачка зазначила, що на початку 2022 року вона захворіла на COVID-19, лікування проходило в домашніх умовах, було тяжким та виснажливим. Зі слів позивачки, у зв`язку із хворобою вона перебувала на самоізоляції, після цього потребувала тривалої реабілітації. Ще однією з поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначила введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила цієї норми про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , відповідно останнім днем звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було [INFO], а до нотаріуса позивачка звернулась лише 20.06.2022. Так, постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 30 квітня 2023 року в Україні запроваджено карантин. Водночас, після 31 серпня 2020 року мали місце пом`якшення карантинних обмежень. Згідно листа Міністерства юстиції України від 17.03.2020 №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» та відповідних роз`яснень на офіційному сайті Міністерства юстиції України https://minjust.gov.ua/ на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах рекомендовано обмежити прийом громадян, здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Також передбачено надання консультацій та роз`яснень з питань вчинення нотаріальних дій дистанційно засобами телефонного зв`язку, або шляхом електронного листування. Отже, в деякій мірі прийом громадян зменшений та обмежений. Однак це не означає, що взагалі не можна було звернутися до нотаріуса. Громадяни увесь цей час мали можливість зателефонувати нотаріусу та в телефонному режимі отримати консультацію чи погодити час особистого прийому. Оскільки нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, а виконують виключно делеговані державою функції,

Outcome: dismissed