Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Суд звертає увагу учасників процесу, що прізвище судді змінено з [PERSON] на [PERSON] 12.10.2022 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2022. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.10.2022 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Курічової В.М. Ухвалою від 19.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позов обґрунтовано тим, що з 14.08.2021 сторони перебувають у шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Проте, через різність характерів та поглядів зникло почуття кохання та поваги один до одного, вони перестали розуміти один одного, спільно вирішувати основні питання життєдіяльності сім`ї, в них відсутнє взаєморозуміння, взаємна допомога та підтримка, внаслідок чого вони не підтримують подружні шлюбні відносини. З грудня 2021 року сторони фактично припинили подружні відносини, не мають наміру примиритися, не проживають разом. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, примирення неможливе. 18.11.2022 у зв`язку з неявкою відповідача, суд відклав розгляд справи на 05.12.2022 08 год. 40 хв. 24.11.2022 позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не підтримує, не наполягає на стягненні судового збору з відповідача. 05.12.2022 у зв`язку з неявкою відповідача, суд відклав розгляд справи на 30.01.2023 11 год. 10 хв. У судове засідання, призначене на 30.01.2023, відповідач повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходили, про причини неявки не повідомив. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, суд розглянув справу без їх участі на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 14.08.2021 сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей подружжя немає. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд враховує висновок про застосування норми статті 111 СК України, викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 456/848/16, що за змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З огляду на те, що позивачка просила покласти на неї судові витрати та не стягувати їх з відповідача у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачкою під час розгляду справи.

Outcome: approved