Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У листопаді 2021р. позивач ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позову: - стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за житлово - комунальні послуги у сумі 21389,01 грн.; збитки від інфляції у сумі 1189,85 грн.; 3,0 % річних - 399,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачкою, як власником квартири [ADDRESS] не сплачуються кошти за наданні їй комунальні послуги по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та комунальні послуги по зазначеній квартирі, в зв`язку з чим за період з 01 червня 2020р. по 30 вересня 2022р. виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2022р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023р. заяву про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. До судового засідання представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 14 листопада 2013р. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що, в результаті несплати коштів відповідачкою за спожиті комунальні послуги, за період часу з 01 червня 2020р. по 30 вересня 2022р. виникла заборгованість, яка складається: - заборгованість за житлово - комунальні послуги у сумі 21389,01 грн.; збитки від інфляції у сумі 1189,85 грн.; 3,0 % річних - 399,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. 12 листопада 2013р. між сторонами було укладено договір № 75/125 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачкою, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до приміщення відповідачки, а остання отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому судом враховано, що протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу в обґрунтування доводів сторони. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі 2481,0 грн.

Outcome: approved