Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що після реєстрації шлюбу вони постійно проживали у квартирі батьків відповідача у м.Борщеві. Спершу стосунки між ними були нормальними. Однак надалі відповідач почав зловживати спиртними напоями, що негативно впливало на неї та сина. Відповідач хоч і працював, однак кошти на утримання сина надавав лише тоді, коли вона про це просила, а так витрачав їх на свої потреби. Сином не цікавився. Також зазначила, що у них абсолютно різні погляди на сімейні цінності, і все це привело до того, що вони почали віддалятися один від одного, мало спілкувалися, тому вона повідомила відповідачу, що більше не буде з ним жити, і переїжджає з сином на роботу та проживання у м.Чернівці, на що відповідач не став заперечувати. Тому у липні 2022 року вона забрала сина, та переїхала жити у м.Чернівці, де зараз проживає, а син навчається у сьомому класі в одній із шкіл м.Чернівці. За весь цей період відповідач жодного разу не зателефонував ні до неї, ні до сина, жодного разу з ним не спілкувався, до нього не приїжджав, не надав жодної копійки на його утримання. Спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного у матеріалах справи поштового повідомлення, 11 січня 2023 року відповідач отримав вищезазначені документи. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №123. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі проживають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства та не мають спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved