Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплої мережі» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі (основний борг) в сумі 8 208,21 грн.,інфляційні втрати у розмірі 688,25 грн., 3% річних у розмірі 229,10 грн. та судові витрати в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позові зазначив, що послуги надавались до нежитлового приміщення XI підвалу літ. А-4, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна опалювальна площа нежитлового приміщення складає 47,2 кв. м. Вказане приміщення належить відповідачці [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 2- 733, видане 18.09.2007 р. Концерн «МТМ» у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року надав послуги [PERSON] на загальну суму 8208,21 грн. Відповідач за вказаний період жодних оплат за наданні послуги не здійснював. Загальна сума заборгованості за вказаний період складає 8 208,21 грн. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 688,25 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 229,10 грн. Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, інфляційних витрат, 3% річних, загальна сума заборгованості відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 9125,56 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2022 року по справі відкрите провадження. Відповідачка [PERSON] 15 вересня 2022 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з зазначеними позовними вимогами вона погодитись не може, вважає їх необгрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають задоволенню, з тих підстав, що у нежитловому приміщенні XI по [ADDRESS] , власницею якого вона є, центральне опалення не передбачене. У приміщенні відсутні вертикальні трубопроводи центрального опалення, відсутні радіатори опалення, тобто у позивача немає підстав для нарахування оплати за опалення у її нежитловому приміщенні XI підвалу літ. А за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала і просила відмовити у його задоволенні з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) індивідуальний або колективний споживач"; "індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг". Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель;виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, у тому числі, надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Судом встановлено, що відповідачу по справі [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення XI, підвалу літ. А-4, за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, факт надання послуги підтверджується рахунками та актами приймання-передачі теплової енергії.Система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташоване, тобто, факт наявності теплопостачання в приміщенні відповідача в спірному періоді є підтвердженим та доведеним. В зв`язку з тим, що об`єкт надання послуги відповідача має спільне з будинком підключення до теплової мережі позивача, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2020-2021 року, відповідно до- яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.Рішення про початок та закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя приймає виконавчий комітет Запорізької міської ради. Відповіднодо пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Встановлено, що між позивачем та відповідачем відсутній укладений договір, а отже під час розрахунків застосовується термін оплати вказаний у пункті 18 Правил. Згідно положень п. 30 Правил 630 Споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно Закону України про теплопостачання, серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до п.40 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої, води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Судом також встановлено, що за вказаний період заперечень з боку споживача щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі тепловоїенергії на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Надані позивачем докази про наявність заборгованості зі сплати спожитої теплової енергії у пред`явленому до стягнення розмірі в сумі 8\~208,21 гривень з листопада 2020 року по квітень 2021 року , суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Щодо відсутності у відповідача системи теплопостачання та постачання гарячої води, про які зазначено у відзиві та безпосередньо у судовому засіданні, суд зазначає наступне. Відсутність радіаторів не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення, так як і відключення опалення в окремому приміщенні не означає, що споживання комунальних послуг з опалення припиняється у випадку перекриття подачі теплоносія до системи опалення приміщення. Опалення - це послуга, яка надається для нормування температури повітря у приміщеннях. Приміщення відповідача використовується як робоча зона, тобто простір, в якому знаходяться робочі місця постійного або непостійного (тимчасового) перебування працівників, а отже підлягає нормуванню мікроклімат у приміщенні відповідно до ДСН 3.3.6.042-99 та ГОСТ 12.1.005-88. Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами,\~а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. Встановлено, що відповідачем\~не\~надано акту про відключення приміщень від мереж централізованого опалення, який подається на затвердження відповідної комісії, відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з централізованого опалення. Лише перелічені документи, а не акти обстеження системи теплопостачання, можуть свідчити про ненадання до приміщення відповідача послуг з централізованого опалення. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Згідно із ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до ст. 20 ч. 3 п.1 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно із ст. 21 ч. 2 п. 3 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.\~Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.\~Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Зазначені висновки містяться у постанові Запорізького апеляційного суду у справі №331/3629/19 від 18.08.2020 року, яка постановлена у спорі між тими самими сторонами. Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконанню грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, який надано позивачем сума 3% річних від простроченої суми складає 229,10 грн., а сума інфляційних втрат у розмірі 688,25 грн. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано доказів щодо погашенн язаборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за отримані послуги не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем булоздійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму заборгованості, 3% річних та інфляційні втрати. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved