Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Скалатської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Під час шлюбу відповідач перебував на роботі у Польщі, з того часу сімейні відносини між сторонами припинилися, подальше спільне життя стало неможливим, сім`я перестала існувати. Відповідач перестав цікавитись сином, вихованням дитини не займався. 05 листопада 2018 року рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трохрічного віку. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із позивачем. З того часу відповідач жодного разу життям сина не цікавився, вихованням дитини не займався, матеріально не забезпечував у зв`язку з чим просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, що зазначені у вимогах. Крім того доповнили, що відповідач після досягнення дитиною 7-ми місяців взагалі його не бачив, будь-яких подарунків не дарував, не відвідував днів народження, сплатив лише мізерну частину аліментного боргу. Будь-яких перешкод для участі у вихованні дитини не чинила, усіма обов`язками займалась виключно вона. У зв`язку з чим просить позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача категорично заперечив та пояснив, що після народження дитини до 2019 року перебував на заробітках у Польщі. Після повернення не міг знайти роботу, у зв`язку з важким матеріальним становищем не мав змоги сплачувати аліменти. На даний час працевлаштувався, має постійний стабільний дохід та погасить усю заборгованість. Дійсно після розірвання з позивачем шлюбних відносин не бачився із дитиною, проте через те, що позивач наголошувала, що не хоче травмувати дитину потрібно трішки зачекати тому і забороняла контактувати. Коли він наполегливо просив, уникала зустрічі, змінила номер телефону. У службу в справах дітей не звертався, оскільки міркував, що конфлікт вирішиться добровільно. Має намір та бажання приймати усіляку участь у вихованні дитини, матеріально допомагати та підтримувати у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи, служби у справах неповнолітніх та дітей Скалатської міської ради в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та подали висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Суд заслухавши доводи позивача по справі та їх представника, заперечення відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази у їх повній сукупності приходить до переконання про відмову у задоволення позовних вимог виходячи із наступних міркувань : Згідно ст.164 ч.1 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачами заявлений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено у судовому засіданні із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2017 року виданого виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області батьками [PERSON] [INFO] є сторони по справі [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Підволочиського районного суду від 05 листопада 2018 року розірвано шлюб між сторонами по справі, відновлено дошлюбне прізвище на [PERSON] . З довідки Городницького дошкільного навчального закладу Скалатської міської ради Тернопільської області вбачається, що [PERSON] відвідує дитячий садок з вересня 2020 року. Протягом усього часу дитина регулярно відвідує садочок. Дитина завжди охайна, доглянута. Матір дитини спілкується з працівниками садочку, цікавиться поведінкою, станом здоров`я дитини під час перебування в закладі. Дитина добре розвинена, комунікабельна, ввічлива, володіє навичками самообслуговування. Батько хлопчика контакту із садочком не підтримує. З довідки про склад сім`ї вбачається, що [PERSON] проживає з батьками [PERSON] , [PERSON] , братом [PERSON] та сином [PERSON] у [ADDRESS] Згідно акту обстеження житлових умов Скалатської міської ради Городницького старостинського округу від 25 жовтня 2022 року вбачається, що сторони по справі розлучені з грудня 2017 року. За весь час батько жодного разу не цікавився життям і здоров`ям дитини. За словами матері до розлучення та після розлучення вона дзвонила до батька дитини і просила приїхати до сина, щоб дитина знала, що у неї є батько, але він і так жодного разу не з`явився, говорячи, що немає часу. Дитина батька так і не знає, жодного разу не бачились. На даний час є велика заборгованість по аліментах, батько вчасно не сплачує і нічим дитині не допомагає. Мати водить сина в дитячий садок, турбується про його здоровя та забезпечує усім необхідним, конфліктів не має. Рішенням Підволочиського районного суду від 11 грудня 2018 року стягнуто з відповідача по справі [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн, а також 1500 гривень на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Рішенням Підволочиського районного суду від 01 грудня 2021 року збільшено розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки №11649/22.7-29 Підволочиського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 04 жовтня 2022 року вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] становить 25183 грн. За вказаних обставин, у судовому засіданні з наданих та проаналізованих письмових доказів встановлено, що відповідач не у повній мірі виконував свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей, не цікавився їх духовним та фізичним розвитком, не відвідував ДНЗ у яких виховувався син, має заборгованість по сплаті аліментних зобов`язань яку на час розгляду справи не погасив у повному обсязі. Разом із тим суд бере до уваги ті обставини, що для повноцінної участі відповідача [PERSON] у вихованні дитини є перешкоди, а саме не порозуміння між батьком та матір`ю, щодо визначення днів та часу побачень із дитиною, яку на час розгляду справи між ними не вирішено, що і слугує підставою того, що батько не бачиться з сином. Крім того відповідач не працював, не мав жодних доходів, а відтак і не міг належним чином сплачувати аліментні зобов`язання. Разом з тим дані обставини не звільняють відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, участі у його матеріальному утриманні та належному забезпеченні. Згідно резолютивної частини висновку виконавчого комітету Скалатської міської ради № 19 від 15.02.2023 року вирішено визнати за доцільне позбавити громадянина [PERSON] [INFO] батьківських прав по відношенні до сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] умисно не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, та до нього раніше не застосовувалися будь-які заходи попередження та впливу. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні позивачем та їх представником не доведено, а судом не здобуто належних та достатніх доказів доведеності прямої винної поведінки умислу ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача [PERSON] про неприпустимість порушення батьківських обов`язків та наслідки у разі їх неналежного виконання, а саме позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Outcome: dismissed