Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини яка продовжує навчання, вказавши в позові, що вони перебували у шлюбі з 04 червня 2004 року по 14 травня 2012 року. У них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач з моменту припинення спільного проживання та по день подачі позову ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей. Крім цього, їхня донька [PERSON] навчається на 4 курсі Чернівецького медичного фахового коледжу і також потребує утримання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року до 01.07.2023 року. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та повнолітньої дитини яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду та до досягнення [PERSON] повноліття чи до припинення [PERSON] навчання - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , підтверджується, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є сторони у справі. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , підтверджується, що [PERSON] , народилась [INFO] і її батьками є сторони у справі. Відповідно до довідки №16/01.3 від 10 січня 2023 року виданої Чернівецьким медичним фаховим коледжем, [PERSON] навчається на 4-му курсі Чернівецького медичного коледжу, за спеціальністю 223 Медсестринцтво ОПП «Лікувальна справа» (9), денна форма навчання, за кошти регіонального замовлення. Термін навчання з 01.09.2019 року по 01.07.2023 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч.3 ст. 199 СК України передбачає що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, в тому числі те, що діти здорові, перебувають на утримані матері, розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved