Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позиція сторін у справі У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до НІАМ «Київська фортеця» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що звільнення позивача є незаконним, оскільки інформація викладена у доповідних його колег не відповідає дійсності, починаючи з грудня 2020 року генеральним директором було організоване його травлення Представник відповідача подала відзив на позов, в якому зазначила, що звільнення працівника відповідає вимогам закону, а перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відповідними доказами. Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що при організації його звільнення не були взяті до уваги всі можливі чинники та вимоги законодавства, від яких може залежати правомірність звільнення працівника за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] має 48 років безперервного трудового стажу. Жодної догани. Два накази про догани організовані в один день. 07.07.2021р., без розгляду і зрозумілих законних пояснень. Наявний конфлікт інтересів щодо виконання обов`язків згідно посадової інструкції головного інженера т. і. Відсутній об`єктивний, неупереджений розгляд на профспілковому комітеті за участю [PERSON] . Відсутні доведені підстави для звільнення. Порушені положення ст. 43 КЗпП. Факт алкогольного стану не доведений відповідно до проведених процедур згідно законів України. [PERSON] заперечував стан алкогольного сп`яніння. Але не заперечував пройти офіційний медогляд в поліклініці; навіть, у незацікавлених осіб музею, оформлених відповідно до законодавства. Представник відповідача надала суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що відповідь на відзив позивача містить твердження, які не входять до предмету доказування у даній справі. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року зупинено провадження у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року поновлено провадження у справі. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З 16 грудня 2019 року позивач працював в Національному історико-архітектурному музеї «Київська фортеця» на посаді головного інженера. Наказом генерального директора від 07 липня 2021 року № 186-К позивач звільнений з займаної посади, у зв`язку з перебуванням на роботі в нетверезому стані 06 липня 2021 року, на підставі п. 7 ч. 1 ст.40КЗпП України, з 07 липня 2021 року. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Частиною першою статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У відповідності до пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку (пункт 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 06 липня 2021 року відносно [PERSON] винесено Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №184-К. Актом №87 від 06.07.2021 р. зафіксовано, що позивач відмовився підписати даний наказ та поводив себе неадекватно, відчувався запах алкоголю. Доповідними записками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджено факт перебування [PERSON] 06.07.2021 р. на робочому місці в алкогольному сп`янінні. В цей же день працівниками музею складено Акт № 91, яким встановлено факт перебування [PERSON] на робочому місці в нетверезому стані. Останній відмовився підписувати акт, про що зроблена відмітка на документі. Як зазначено в Акті № 87 від 06.07.2021 р. та № 91 від 06.07.2021 р. у [PERSON] виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах спирту, нечітка мова, порушення координації рухів. Згідно з письмовим Актом № 96, позивач відмовився надати пояснення щодо перебування на робочому місці в стані сп`яніння. За результатами засідання профспілкового комітету музею складено Протокол № 5 від 12 жовтня 2022 року, в якому надано згоду на звільнення [PERSON] за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Суд відхиляє доводи позивача про те, що факт алкогольного стану не доведений медичним оглядом, оскільки Актом № 91 від 06.07.2021 р., Актом № 87 від 06.07.2021 р, Доповідними записками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в достатній мірі доводиться факт перебування позивача на роботі в алкогольному сп`янінні, що не спростовано жодними доказами зі сторони останнього. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось з дотриманням закону, а тому відсутні підстави для поновлення його на роботі та оплати за час вимушеного прогулу.

Outcome: dismissed