Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; - встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НРМ №055294 від 04.11.1961 на житловий будинок [ADDRESS] . Обґрунтовує заяву тим, що його матір [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті своєї матері (його бабусі) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однак не оформила належним чином своїх спадкових прав. Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано Франківської області Ананевич О.М. він отримав 12.11.2021 відмову, оскільки останньою було встановлено розбіжність, а саме, свідоцтво про смерть видано на ім`я [PERSON] , а документи власності на житловий будинок видані на ім`я [PERSON] , а тому нею не встановлено факту того, чи спадкодавець була власницею майна. Зазначає, що його батьками є: [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Батьками його матері [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , хоча в свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] ». Таким чином, наявна розбіжність в документах які підтверджують родинні зв`язки його матері з його бабусею. Окрім цього, в свідоцтві про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок власницею зазначена [PERSON] . Проте, « [PERSON] » та « [PERSON] » була однією і тією ж особою. В склад спадщини входить житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки він є спадкоємцем за законом після смерті його матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , однак не оформила спадкових прав, враховуючи розбіжність в імені та по батькові останньої (його бабусі) він не може оформити право на спадщину. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представниця адвокатка Кобилинець Т.В. подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Представниця заінтересованої особи Долинської міської ради Івано Франківської області Федор М.М. (діє на підставі довіреності від 04.01.2023 №16/05-19/35в) в судове засідання не з`явилась, подала клопотання (а.с. 30), в якому просить розгляд справи проводити без її участі та зазначила, що не заперечує проти задоволення поданої [PERSON] заяви. ІІ. Заяви та клопотання заявника, заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: через канцелярію суду 09.01.2023 заявник [PERSON] подав додаткові докази. Ухвалою суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявника та заінтересованої особи (її представника). 03 лютого 2023 року від представниці заінтересованої особи Долинської міської ради Івано Франківської області Федор М.М. надійшло клопотання про розгляд даної справи без її участі та відсутності заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: як вбачається із світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.1959 (а.с. 12), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2008 (а.с. 14). [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.11.1956 (а.с. 27)) народилась [INFO] . Її батьками відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 19.09.1956 (а.с. 13) записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2021 (а.с. 15) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №193. Матеріалами справи встановлено,що після смерті матері заявника [PERSON] , відкрилася спадщина за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано Франківської області Ананевич О.М. У відповіді (а.с. 11) нотаріус зазначила, що вивчивши матеріали спадкової справи №68/2021 та надані ним документи на право власності на житловий будинок була встановлена розбіжність, а саме: свідоцтво про смерть видане на ім`я « [PERSON] », [INFO] , яка померла [INFO] , а документи власності на житловий будинок видані на ім`я « [PERSON] ». А тому нотаріусом не встановлено факту того чи спадкоємець була власницею майна. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 20.03.1951 (а.с. 35) [INFO] народилась [PERSON] . Як вбачається із світлокопії свідоцтва про смерть виданого повторно серії [NUMBER] від 03.08.2021 (а.с. 17), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Із копії дубліката, що має силу оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1961 серії НРМ №055294 (а.с. 20) вбачається, що на підставі заповіту посвідченого в Долинській нотаріальній конторі 05.02.1953 по реєстру за №244 спадкоємцями домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що матір`ю заявника [PERSON] була [PERSON] , яка була дочкою [PERSON] . Останню завжди всі кликали " [PERSON] ". Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] все життя всі називали " [PERSON] " і тільки після її смерті виявилось, що в документах її ім`я було записано " [PERSON] ". Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту родинних відносин (між [PERSON] та [PERSON] ) та факту належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на ім`я « [PERSON] », має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливості реалізувати своє право на спадкування. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявника права на спадкування і неможливості реалізації цього права, через відмінність написання імені і по батькові його бабусі, що як наслідок не підтверджує факт родинних відносин між його бабусею та його матір`ю, а також відмінністю написання імені і по батькові його бабусі у правовстановлюючих документах. ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши заявника та його представницю, взявши до уваги позицію представниці заінтересованої особи, яка не заперечила щодо задоволення даної заяви, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Для заявника встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки він зможе оформити спадкові права після смерті його матері. Однак, у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища і по батькові його бабусі, заявник позбавлена можливості довести, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та те, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але за життя належним чином не оформила спадкових прав, спадкоємцем її майна є син [PERSON] , та що в сукупності з іншими здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами свідчить про факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження. Щодо встановлення факту належності померлій [INFO] [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме - свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НРМ №055294 від 04.11.1961 на житловий будинок [ADDRESS] , суд вважає за потрібне зазначити таке. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії НРМ №055294 від 04.11.1961 (а.с. 20) спадкоємцем домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Проте, як встановлено із матеріалів справи та підтверджується описаними вище документами правильним іменем та по батькові [PERSON] є « [PERSON] ». Згідно з ч. 1, 3 ст. 294 ЦК України, фізична особа має право на ім`я. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Однак, замінити вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі заявника неможливо. Враховуючи вказане, єдиним способом встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НРМ №055294 від 04.11.1961 є судове рішення. Беручи до уваги надані заявником докази в їх сукупності, перевірені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що зазначена в свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії НРМ №055294 від 04.11.1961 « [PERSON] » фактично є « [PERSON] ». З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа, суд вважає, що дана заява в цій частині також підлягає задоволенню, оскільки її вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Встановлення даних фактів не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) їх встановлення. Встановлення цих фактів необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері. V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16, 294 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved