Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників поліції до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, вказавши, що 18 червня 2022 року приблизно о 22 годині, він разом із своїми друзями, включаючи дівчину з якою зустрічається, поверталися із відпочинку з м. Чернівці на автомобілі, що належить його матері та перебуває в користуванні брата [PERSON] , який на той час і керував автомобілем. Доїхавши в с. Топорівці, недалеко від будинку його дівчини [PERSON] , закінчилося пальне, тому враховуючи початок комендантської години, і що заправні станції в цей час не працюють, довелося залишити автомобіль на узбіччі дороги. Його брат [PERSON] пішов додому, а вони разом із дівчиною залишилися відпочивати в автомобілі. Через деякий час, приблизно через 30-40 хвилин, до припаркованого на узбіччі автомобіля приїхали працівники поліції та попросили пред`явити документи та відчинити багажник, що він і зробив. При цьому, [PERSON] неодноразово стверджував, що спиртного не вживав, пив лише безалкогольне пиво й тим більше автомобілем не керував, а просто відпочивав у ньому разом із своєю дівчиною. Однак поліцейські стверджували, що оскільки вже триває комендантська година, то він вимушений пройти огляд на стан сп`яніння, однак жодних ознак які би стали підставою для проведення такого огляду йому не було зачитано та озвучено. Крім того, поліцейський стверджував, що якщо [PERSON] не буде згідний із результатами огляду на приладі Драгер, то його заберуть в медичний заклад, а автомобіль помістять на штрафмайданчик, й в подальшому його вилучать на потреби Збройних сил України. Саме тому, [PERSON] продув у невідомий прилад із вже вставленим муштуком, який показав позитивний результат. Підписувати протокол чи надавати пояснення він відмовився. Однак [PERSON] не було пред`явлено роздруківку приладу Драгер та не було надано для підпису Акт огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що постановою серії БАБ № 865417 від 18 червня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РВП ГУНП в Чернівецькій області серії с-нт. поліції Паладієм Вадимом Павловичем, його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, за якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Крім того, 18 червня 2022 року о 00:42 годині поліцейським СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області сержантом поліції Тоака Максимом Івановичем було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451319 відносно [PERSON] , за те, що нібито він 18.06.2022 року о 00:22 годині по вул. Горянській в с. Топорівці керував т/з марки VOLKSWAGEN GOLF в стані алкогольного сп`яніння, а саме різький запах алкоголю із порожнини рота та нестійка ходьба, прилад Драгер 1,14 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що копію постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 865417 від 18 червня 2022 року надійшла на поштову адресу позивача [PERSON] лише 27 червня 2022 року, а враховуючи що дана постанова була фактично сфальсифікованою, так як 18 червня 2022 року о 00:40 годині, тобто в час коли мала місце подія, вона не складалася даним інспектором, саме тому, адвокатом Боднарюком В.І. в інтересах [PERSON] було подано до Новоселицького районного суду адміністративний позов про її скасування. Так, рішенням Новоселицького районного суду № 720/1174/22 від 12 серпня 2022 року було задоволено поданий вказаний адміністративний позов, при цьому скасовано постанову серії БАБ № 865417 від 18 червня 2022 року відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. При винесенні вказаного рішення, суд посилався на недоведеність факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, тому оскаржувана постанова не відповідає ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню. Разом із тим, постановою Новоселицького районного суду від 02 серпня 2022 року 720/1215/22 було закрито провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, враховуючи те, що протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами які додаються до нього не доведено факт керування транспортним засобом саме [PERSON] , а сам факт перебування в автомобілі в стані алкогольного сп`яніння не тягне за собою адміністративну відповідальність. Крім того, суд при винесенні вказаної постанови прийшов до висновку, що докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зібрані не у встановленому законом порядку, не відповідають фактичним обставинам справи, тобто є не належними та не допустимими, і в своїй сукупності не підтверджують факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, вважає, що позивач [PERSON] має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями поліцейських СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, а саме сержантом поліції Тоака Максимом Івановичем та сержантом поліції Паладієм Вадимом Павловичем, оскільки: постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року (справа № 720/1215/22), яка вступила в законну силу 12.08.2022 року, було закрито провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення; рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 серпня 2022 року (справа № 720/1174/22), що вступило в законну силу 28.08.2022 року, було задоволено позовні вимоги за його адміністративним позовом у інтересах [PERSON] до Відділення поліції № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, при цьому скасовано постанову серії БАБ № 865417 від 18 червня 2022 року відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП за якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., а також стягнуто із Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496 грн. 20 коп.; вищевказаними поліцейськими ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області було порушено вимоги чинних нормативно-правових актів; вказаними поліцейськими ВП № 6 (м.Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області було порушено права [PERSON] , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Тому, внаслідок вказаних незаконних дій поліцейських, [PERSON] вимушений був звернутися за правовою допомогою для захисту своїх прав, на що витратив кошти в розмірі 21450,00 гривень. Отже, зазначає, що внаслідок незаконних дій вказаних поліцейських ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, [PERSON] двічі незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності (за ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП), чим заподіяно йому моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаних фактів за місцем проживання та місцем роботи, у зв`язку з побоюванням громадського осуду, позбавленням можливості користуватися спеціальним правом щодо керування транспортним засобом, необхідністю нести витрати на правничу допомогу. Так, за час судової тяганини позивач [PERSON] постійно знаходився у стресовій ситуації внаслідок викликів до суду, необґрунтованих звинувачень, тривалого судового процесу, судових засідань, пліток, що розповсюджувалися по всій області, внаслідок цього у [PERSON] відбулось погіршення стану здоров`я (серцеві напади, підвищений тиск). Вказує, що близько двох місяців, позивач намагався та вимушений був доводити свою невинуватість, виправдовувати себе перед судом, сім`єю, знайомими, та спростовувати те, до чого його намагалися притягнути працівники ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області. Зокрема, починаючи із 18 червня 2022 року позивач [PERSON] перебував у процесуальному статусі «правопорушника», у постійній напрузі й пригніченому нервовому стані, не маючи жодної змоги захищатися від пред`явленого його звинувачення, повернути своє чесне ім`я та репутацію, що постійно завдавало йому моральних та душевних страждань, матеріальної шкоди та невпевненості у завтрашньому дні. Саме такі незаконні дії поліцейських принизили честь, гідність позивача [PERSON] через незаконне потрапляння до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України, як особи правопорушника. Враховуючи вищезазначене, розмір заподіяної позивачу [PERSON] моральної шкоди, завданої працівниками ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області внаслідок скоєння ними протиправних дій, позивач оцінює в 25000,00 гривень, це сума, яка необхідна для того, що хоч якимось чином загоїти отримані душевні страждання та моральні переживання, які позивач отримав, а також відновити свій психічний та психологічний стан. Крім того, зазначає, що незаконними діями, позивачу [PERSON] було завдану ще й матеріальну шкоду. Майнова шкода, яка була завдана [PERSON] , полягає в тому, що останній, у зв`язку вчиненням незаконних дій, які полягають у складанні відносно нього безпідставного адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поніс матеріальну шкоду, яка полягає в витратах на правову допомогу адвоката. Тому, завдана позивачу [PERSON] матеріальна шкода полягає в понесенні ним витрат на правову допомогу, що в загальній сумі становить 21450,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути із Державного бюджету на користь [PERSON] 25000,00 гривень компенсації моральної шкоди, 21450,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати, які складаються із судового збору, а також витрат на правову допомогу в розмірі 19500,00 гривень. 12 січня 2023 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву. Однак, як вбачається із рекомендованого повідомлення № 6030003091943 ГУНП в Чернівецькій області отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 15 грудня 2022 року. Ухвалою Новоселицького районного суду від 06 грудня 2022 року було відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні, при цьому встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач мав право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відзив разом з доданими документами надсилається відповідачем учасникам справи одночасно з надсиланням відзиву до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, оскільки ГУНП в Чернівецькій області отримало ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками 15.12.2022 року, перебіг строку на подання відзиву на позовну заяву починається із наступного дня у відповідності до ст. 123 ЦПК України та 02.01.2023 року (враховуючи вихідні дні) строк для подання відзиву на позовну заяву закінчився. Відзив на позовну заяву від ГУНП в Чернівецькій області надійшов до суду по електронній пошті лише 12.01.2023 року, тобто із порушенням вказаних строків, й більше того, доказів поважності пропуску строку для подання відзиву до суду не надано, крім того, вказаний відзив не було надіслано іншим учасникам по справі, зокрема позивачу чи його представнику, а підтвердження про надсилання представнику позивача на електронну адресу [INFO] , не є підтвердженням про надсилання, адже у поданій позовній заяві, представником позивача - адвокатом Боднарюком В.І. зазначено іншу адресу, а саме [INFO] (тобто без букви l), а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами без врахування відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте у поданій до суду позовній заяві, його представник просив здійснювати розгляд справи у відсутності позивача [PERSON] , який підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Боднарюк В.І. в судове засідання не з`явився, хоча надав суду заяву, в якій просить проводити судове засідання у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтується у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року у справі 720/1215/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області № 720/1174/22 від 12 серпня 2022 року в справі № 720/1174/22 адміністративний позов [PERSON] задоволено та скасовано постанову поліцейського СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РВП ГУНП в Чернівецькій області серії с-нт. поліції Паладія Вадима Павловича серії БАБ № 865417 від 18 червня 2022 року, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. При винесенні вказаного рішення, суд посилався на недоведеність факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відсутні, тому оскаржувана постанова не відповідає ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню. Суму завданої матеріальної шкоди позивач [PERSON] оцінює в 21450,00 гривень, яка становить витрати на правову допомогу, внаслідок незаконних і протиправних дій поліцейських. Як вбачається із розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу адвокатом Боднарюком В.І., згідно договору про надання правової допомоги від 04 липня 2022 року, який укладено між адвокатом та позивачем [PERSON] . Адвокатом надано правову допомогу наступного характеру: усна консультація 1 година із розрахунку (6500 грн. х 30 %) х 1 год. становить 1950 грн.; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 4 години із розрахунку (6500 грн. х 30 %) х 4 год. становить 7800 грн.; складення клопотання про закриття провадження по справі та клопотання про виклик свідків у судове засідання 4 години із розрахунку (6500 грн. х 30 %) х 4 год. становить 7800 грн.; поїздка на судове засідання до Новоселицького районного суду 1 година (6500 грн. х 30 %) х 1 год. становить 1950 грн.; поїздка на судове засідання до Новоселицького районного суду 1 година (6500 грн. х 30 %) х 1 год. становить 1950 грн. Всього витрат часу адвоката на правову допомогу 11 годин, а загальна сума 21450 гривень. Фактично сплачено 21450,00 (двадцять одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень. Вищезазначене також підтверджується Актом від 02 серпня 2022 року наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 04 липня 2022 року. Акт підписаний адвокатом Боднарюком В.І. та позивачем [PERSON] та згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв вказану вище правову допомогу на загальну суму 21450,00 гривень. Оплата [PERSON] за надання правової допомоги адвокату Боднарюку В.І. підтверджується квитанцією № 02/08/2022 від 02.08.2022 року на суму 21450 гривень. Повноваження адвоката Боднарюка В.І. підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також ордером про надання правової допомоги. Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках учинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється 4-1 ст.1176 ЦК, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст.1173, 1174 ЦК). Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ч. 1 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За приписами ч.2 ст.23 ЦК України - моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Отже, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до статей 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин, слід враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21) зазначено, що «у справі, яка переглядається, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у вищезгаданій постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18), апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом». Аналогічне твердження міститься у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20, від 26 січня 2022 року у справі № 953/6561/20. Крім того, у відповідності до положень глав 19-21 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається зі стадії складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. Також, згідно ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», вказано, що громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми сплачені у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21) зазначено: «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку». З урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин. Оскільки, вищевказаною постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області № 720/1174/22 від 12 серпня 2022 року адміністративний позов [PERSON] задоволено та скасовано постанову інспектора у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях [PERSON] . Позивач звернувся до адвоката за правовою допомогою та уклав з ним договір в результаті чого адвокатом надано праву допомогу у розмірі 21450,00 грн. Отже, неправомірними діями щодо притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності, зокрема складання адміністративного протоколу відносно нього та інших матеріалів справи, без доведеності факту керування транспортним засобом, а також зібрання доказів правопорушення не у встановленому законом порядку, та таких, що не відповідають фактичним обставинам справи, позивачу [PERSON] заподіяна матеріальна шкода у вигляді витрат в розмірі 21450,00 грн., які він поніс на оплату правничої допомоги. Таким чином, слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача з Державного бюджету України сплачену ним суму правничої допомоги в розмірі 21450,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків, обов`язок доказування моральної шкоди покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач [PERSON] посилався на те що моральна шкода завдана йому виражається у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою інспекторів, щодо нього, приниження його честі та гідності, а також ділової репутації людини, громадянина. Зухвале ігнорування його прав як громадянина України, приниження його честі та гідності, ділової репутації, позбавлення його можливості протягом тривалого часу реабілітуватися в очах рідних, друзів та колег, дуже сильно пригнічувало його морально, а стан його здоров`я різко погіршився. Зокрема, внаслідок незаконних дій вказаних поліцейських позивача двічі незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності (за ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП), чим заподіяно йому моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаних фактів за місцем проживання та місцем роботи, у зв`язку з побоюванням громадського осуду, позбавленням можливості користуватися спеціальним правом щодо керування транспортним засобом, необхідністю нести витрати на правничу допомогу. При цьому, позивач зазначив, що за час судової тяганини постійно знаходився у стресовій ситуації внаслідок викликів до суду необґрунтованих звинувачень, тривалого судового процесу, судових засідань, пліток, що розповсюджувалися по всій області, внаслідок цього у нього відбулось погіршення стану здоров`я (серцеві напади, підвищений тиск). Близько двох місяців, він намагався та вимушений був доводити свою невинуватість, виправдовувати себе перед судом, сім`єю, знайомими, та спростовувати те, до чого його намагалися притягнути працівники ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області. Також, позивач посилався на те, що такі незаконні дії поліцейських принизили його честь, гідність ще й через незаконне потрапляння до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України, як особи правопорушника. Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав позивач суд враховує, що внаслідок незаконних дій поліцейських ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, а також складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, які він не вчиняв. Внаслідок ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, було порушено його звичний розклад життя, позивач змушений був звертатись за допомогою до фахівців у галузі права, переживати страждання доводячи свою невинуватість перед посадовими особами Національної поліції, які в свою чергу не перевіривши достовірність обставин, тривалий час продовжували обвинувачувати його у вказаних діяннях. Таким чином, суд

Outcome: approved