Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

У лютому 2023 до суду надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа-Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що отримані офіційні документи на підтвердження факту народження дитини є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про народження особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Заявники зазначають, що у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , місце народження- м. Саки, АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2017, виданим Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим; [PERSON] , [INFO] , місце народження- м. Саки, АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.04.2015, виданим Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та [PERSON] , [INFO] , місце народження- м. Саки, АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.08.2018, виданим Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки свідоцтва про народження видані незаконним органом та не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію народження дитини, не створює жодних юридичних наслідків, заявники просять суд встановити факт народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявники у судове засідання не з`явилися, у вимогах заяви зазначили щодо проведення розгляду справи без участі заявників та їх представника. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспортних даних, наявних в матеріалах справи, заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, народилася у селищі Суперфосфатний,Самаркандської області, Узбекистан. [PERSON] , [INFO] , також є громадянином України, уродженець Орджонікідзевського району, Ташкентської області, що підтверджується копією паспорту. Заявники [PERSON] та [PERSON] з 25.01.2014 перебувають у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сакського МУЮ в АР Крим, актовий запис №18. [INFO] у заявників народилася донька [PERSON] , про що Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.04.2015. [INFO] у заявників народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2017, виданим Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.08.2018, виданим Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже встановлено, що документи на підтвердження факту народження дітей, видані заявникам на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2020 за № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2020 за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 за № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 за № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дітей заявників у справі, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. У листі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 № 985/0/208-21 судам надано роз`яснення, що відмова у вчиненні реєстраційної дії органами державної реєстрації актів цивільного стану не є обов`язковою для встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати до органів ДРАЦС документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дітей, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження спільних дітей заявників на тимчасово окупованій території підтверджено, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог, у зв`язку з чим заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved