Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

11.01.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1000 доларів США. Обґрунтовано позов тим, що 14 червня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS] . У відповідності до досягнутих між сторонами домовленостях [PERSON] недоотримав від [PERSON] 1000 доларів США в якості гарантії, що зареєстрована в квартирі, станом на день здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, громадянка [PERSON] буде знята з реєстраційного обліку. Згідно укладеної між сторонами домовленості, яка була письмово оформлена у вигляді розписки, при виписці останньої, гарантійна сума повинна бути повернута новим власником [PERSON] , колишньому власнику квартири - [PERSON] . 25 листопада 2022 року громадянка [PERSON] була знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Отже починаючи з 25 листопада 2022 року у [PERSON] виник обов`язок по відношенню до [PERSON] щодо повернення 1000 доларів США, які просив стягнути на підставі статей 1046, 1047, 1049 ЦК України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 02.02.2023 представник відповідача подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. В своєму відзиві зазначила, що пунктом 2.1. Договору передбачено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 309000,00, які отримані Продавцем від Покупця до оформлення цього договору. У відповідності до п.2.2 Договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру та відсутність по відношенню до покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Згідно пп. 3.1.5 п. 3.1 Продавець зобов`язується зняти з обліку всіх зареєстрованих осіб (виписати) до 23 серпня 2022 року. Продавець зобов`язується добровільно звільнити квартиру від належних речей домашньої обстановки до 14 червня 2022 року для повного та безперешкодного користування нею Покупцем, сплатити в разі виникнення заборгованості з комунальних платежів, за користування електроенергією, за послуги місцевого, міжміського та міжнародного зв`язку по день фактичного звільнення вищевказаної квартири. Саме для забезпечення належного виконання [PERSON] обов`язку зі зняття з обліку зареєстрованих у квартирі за адресою: [ADDRESS] осіб, передбаченого Договором купівлі-продажу, між Позивачем та Відповідачем 14.06.2022 було укладено розписку. Позивач, згідно Договору купівлі-продажу від 14.06.2022 був зобов`язаний до 23 серпня 2022 року зняти з обліку всіх зареєстрованих в квартирі [ADDRESS] осіб, а саме: [PERSON] [INFO] . Однак, цей обов`язок ним виконаний не був. Відповідачка 25.11.2022 особисто звернулась до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (ЦНАП) для зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування). Крім того, відповідно до Довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №789 від 28.01.2023, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, [PERSON] [INFO] була знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] 25 листопада 2022 року. Оскільки позивачем не було виконано свого обов`язку із зняття з реєстрації [PERSON] [INFO] , то гарантійна сума, передбачена розпискою не підлягає поверненню. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14\~червня 2022\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] був\~укладений договір\~купівлі-продажу\~житлової квартири\~ [ADDRESS] . Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору продавець зобов`язується передати майно (квартиру) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти це майно та сплатити за нього обговорену грошову суму. Квартира, що відчужується за даним Договором, розташована за адресою: [ADDRESS] , та має такі характеристики: складається з 1 (однієї) кімнати, загальна площа квартири - 30,9 кв.м., житлова площа - 16,6 кв.м. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 309000,00, які отримані Продавцем від Покупця до оформлення цього договору. У відповідності до п.2.2 Договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру та відсутність по відношенню до покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Сторони стверджують, шо їм нотаріусом роз`яснено порядок безготівкового розрахунку між сторонами за договором, в якому ціна продажу перевищує 50000,00 грн. У зв`язку з цим, Сторони повідомляють, що розрахунок між ними відбувся способом, передбаченим законом, до підписання цього Договору. Факт повного розрахунку між сторонами підтверджується їх підписами на цьому Договорі. Згідно п.1.9 Договору відповідно до заяви продавця, на момент укладання цього правочину у вищевказаній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON] [INFO] , права користування житлом у малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб відсутні, інших зареєстрованих немає. Шляхом підписання цього договору, Покупець та Продавець підтверджують втрату за Продавцем та членами родини права на проживання в даній квартирі. Відповідно до пп. 3.1.5 п. 3.1 Продавець зобов`язується зняти з обліку всіх зареєстрованих осіб (виписати) до 23 серпня 2022 року. Продавець зобов`язується добровільно звільнити квартиру від належних речей домашньої обстановки до 14 червня 2022 року для повного та безперешкодного користування нею Покупцем, сплатити в разі виникнення заборгованості з комунальних платежів, за користування електроенергією, за послуги місцевого, міжміського та міжнародного зв`язку по день фактичного звільнення вищевказаної квартири. Саме для забезпечення належного виконання [PERSON] обов`язку із зняття з обліку зареєстрованих у квартирі за адресою: [ADDRESS] осіб, передбаченого Договором купівлі-продажу, між Позивачем та Відповідачем 14.06.2022 було укладено розписку (а.с 12). Згідно вищевказаної розписки, [PERSON] недоотримав у [PERSON] 1000,00 (одну тисячу) доларів США в якості компенсації за те що при купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві приватної власності, залишилися прописана людина. При виписці останньої, гарантійна сума повертається новим власником попередньому. Позивач, згідно Договору купівлі-продажу від 14.06.2022 був зобов`язаний до 23 серпня 2022 року зняти з обліку всіх зареєстрованих в квартирі [ADDRESS] осіб, а саме: [PERSON] [INFO] . Однак, цей обов`язок ним виконаний не був, що визнав представник позивача в судовому засіданні. Відповідачка 25.11.2022 особисто звернулась до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (ЦНАП) для зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що підтверджується талоном №67272523728966463, квитанцією про сплату адміністративного збору №RRN:65653985762 від 25.11.2022. Крім того, відповідно до Довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №789 від 28.01.2023, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, [PERSON] [INFO] була знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] - 25 листопада 2022 року. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №369/3340/16-ц. Як вже зазначалось, ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц. Відповідачка гроші у позику від позивача не отримувала, а зі змісту укладеної між ними розписки вбачається, що грошові кошти у сумі 1000 (одна доларів США є гарантійною сумою за проведення виписки особи, з квартири [ADDRESS] . Таким чином, аналізуючи зміст, укладеної між Позивачем та Відповідачкою розписки можна дійти висновку, що вона не має ознак боргової, оскільки не підтверджує факту передачі [PERSON] та отримання [PERSON] будь-яких грошових коштів. Згідно розписки [PERSON] зазначив, що ніяких претензій по вказаній квартирі до [PERSON] не має (а.с. 12). Отже, на правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачкою не розповсюджується дія параграфу 1 книги 71 ЦК України. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем було самостійно виконано обов`язок позивача із виписки особи, що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , укладена між сторонами розписка не є борговим документом, а гарантійна сума, визначена у розписці повертається в якості компенсації за виписку особи з квартири, тому суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з підстав заявлених позивачем. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачу правничу допомогу надавала адвокат Матвійчук Анастасія Сергіївна на підставі договору про надання правової допомоги від 30.01.2023 року. Копією платіжного доручення № 12 від 30.01.2023 року підтверджується, що відповідач сплатила 9000 грн. за договором про надання правової допомоги від 30.01.2023 року. Відповідно до\~частини другої\~статті 137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання відзиву та подання його до суду, участь в судовому засіданні та значенням справи для сторони. Оскільки відповідачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, з урахуванням того, що представник відповідача брав участь в судовому засідані тривалість якого становить 30 хв., враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача 4500 грн.\~ витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved