Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] , фізична особа підприємець [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначив, що 04 жовтня 2016 року між [PERSON] , як Покупцем та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , як Продавцем, було укладено Договір № 14/08-16 купівлі-продажу нерухомого майна (госп. приміщення), яке буде створене в майбутньому. Згідно з пунктом 2.1 зазначеного договору Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця господарське приміщення, яке буде створене ним у майбутньому, а покупець зобов`язувався прийняти господарське приміщення у відповідності до умов Договору та оплатити його. Пунктом 2.2. Договору визначено, за даним договором продається господарське приміщення, загальною площею 17,9 кв.м., на цокольному поверсі за номером XI, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS] . Загальна сума договору становить 103 408,00грн. (п. 4.2. Договору). У пункті 4.3.Договору зазначено, що Покупець 04.10.2016р. здійснив повний розрахунок з Продавцем, сплативши останньому грошові кошти в розмірі 103 408 гривень 00 копійок. У пункті 2.7.Договору зазначено, вищевказане приміщення не є об`єктом судового розгляду, не є під забороною (арештом) і не є предметом застави, на нього відсутні права третіх осіб. У пункті 1 розділу 3 «права та обов`язки сторін», серед іншого зазначений обов`язок Продавця по завершенню будівництва об`єкта та здачі його в експлуатацію, та при проведенні Покупцем оплати вартості приміщення в повному обсязі, протягом 10-ти днів передати Покупцю по Акту прийому-передачі завершене будівництвом господарське приміщення з повним комплексом виконаних робіт та надати усі необхідні документи на дане приміщення для оформлення права власності на нього. На виконання умов договору 04.10.2016р. Продавець та Покупець уклали Акт прийому-передачі господарського приміщення відповідно до якого ФОП [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв окреме господарське приміщення за № XI, на цокольному поверсі, загальною площею 17,9 кв.м., в будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, позивач дізнався, що господарське приміщення за [ADDRESS] , яке було предметом Договору від 04.10.2016р., було відчужене [PERSON] на користь [PERSON] , згідно з Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 28/09-11 від 25 липня 2017 року та Акту прийому-передачі від 28.09.2017р., та в подальшому право власності на спірне приміщення було зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу № 216 від 25.03.2021р. посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Галиною Василівною. Дана обставина також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 296026731 від 24 січня 2022 року. Оскільки у [PERSON] виникло право на об`єкт інвестування з моменту завершення будівництва, позивач має право на витребування господарського приміщення № XI у добросовісного набувача [PERSON] . 27.04.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідач не визнає заявлені позовні вимоги та категорично, не погоджується з тлумаченням та правовою оцінкою фактичних обставин справи, наданими позивачем, оскільки 25 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 216. Згідно п.1 даного договору [PERSON] передає в цілому у власність [PERSON] господарське приміщення №XI (вбудоване), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа господарського приміщення, згідно даних правовстановлюючого документа та Технічного паспорту, становить 17,9 (сімнадцять цілих дев`ять десятих) кв.м. Дане приміщення використовується як гараж. Згідно п.2 Договору купівлі-продажу спірного приміщення право власності продавця на господарське приміщення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2107 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраці права власності №99341430, виданим 05.10.2017 року державним реєстратором Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області Дзюбак Ж.Б.; номер запису про право власності: 22666648; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1369917426101. Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу продаж господарського приміщення в цілому, за домовленістю сторін, вчиняється за суму 72 835,00 грн. без ПДВ. Згідно п.6 вказаного Договору продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вищевказане господарське приміщення нікому іншому не відчужене, під забороною чи арештом, заставою, в тому числі податковою заставою не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб немає. 25.03.2021р., на підставі рішення приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцької Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57288093 від 25.03.2021р., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на господарське приміщення №XI (вбудоване), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 17,9 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1369917426101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер Витягу: 249854558 від 25.03.2021р. Відповідач, до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.03.2021р. посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., зареєстровано в ресстрі за № 216, не була знайома із попереднім власником нерухомого майна - [PERSON] [PERSON] через інтернет джерела знайшла оголошення від [PERSON] про продаж господарського приміщення №XI (вбудоване), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 17,9 кв.м., яке вона вирішила придбати. Відповідач правомірно набула за договором купівлі-продажу спірне господарське приміщення з волі [PERSON] , який на момент укладення даного договору купівлі-продажу мав право відчужувати спірне нерухоме майно, оскільки мав належним чином зареєстроване право власності. З моменту набуття [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно і до квітня 2022р. треті особи, включно із позивачем, не заявляли жодних прав на дане майно. Також, представником відповідача зазначається, що позивач стверджує про те, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна (господарського приміщення), яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04 жовтня 2016 року укладеного між ним та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , та Акту прийому-передачі спірного господарського приміщення від 04.10.2016р. в нього виникли майнові права на об`єкт інвестування з моменту завершення будівництва - господарське приміщення №XI, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 17,9 кв.м. та яке наразі належить на праві власності відповідачці. Також, зазначає, що спірне приміщення протиправно у 2017 році повторно виступало предметом договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] , аналогічного за змістом із договором купівлі-продажу нерухомого майна (господарського приміщення), яке буде створено у майбутньому № 14/08-16 від 04 жовтня 2016 року. Укладений між позивачем та ФОП [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, містить в собі елементи інвестиційної діяльності. Згідно пункту 2.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №614/08-16 від 04.10.2016р. продавець зобов`язується передати у власність покупця господарське приміщення, яке буде створене ним у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти господарське приміщення у відповідності до умов даного договору та оплатити його. Позивач уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому. Тобто, станом на час укладення даного договору нерухоме майно, яке виступало предметом договору, не було створено/перебувало в процесі створення. Проте, зміст договору суперечить обставинам справи, викладеними у позовній заяві. Пунктом 2.4. даного договору передбачено, що планове закінчення будівництва та введення його в експлуатацію 2 (другий) квартал 2016 року. Договір укладено 04 жовтня - це четвертий квартал року. Тобто, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04.10.2016р. - таке майно вже було створено. Дані твердження підтверджуються, зокрема, Актом прийому-передачі господарського приміщення від 04 жовтня 2016 року, який підписано в день укладення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна. Згідно п. 1 Акту прийому-передачі господарського приміщення від 04 жовтня 2016 року, укладеного між ФОП [PERSON] (Сторона-1 згідно Акту) та Позивачем (Сторона-2), Сторона-1 передає, а Сторона-2 приймає окреме господарське приміщення за №XI, на цокольному поверсі, загальною площею 17,9 кв.м., в будинку за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2 Акту сторони підтверджують, що приміщення, яке передається заданим Актом, відповідає всім вимогам по якісних і кількісних показниках. Сторона-2 підтверджує той факт, що Сторона-1 належним чином та в повному обсязі виконала взяті на себе зобов`яння по Договору. Разом з фактичною передачею приміщення після підписання акту Сторона-1 надає Стороні-2 необхідну юридичну допомогу в оформленні та реєстрації права власності на дане приміщення. З моменту підписання даного Акту Сторони вважаються вільними одна перед іншою від будь-яких зобов`язань. Позивач стверджує, що виконав свої грошові зобов`язання за договорами купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04.10.2016р., повністю сплативши вартість, установлену вказаними договорами, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних i достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва. Проте, позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження даних доводів (платіжні квитанції, виписка з банківського рахунку позивача про перерахунок грошових коштів). Окрім того, згідно умов Договору, невиконання чи неналежне виконання зі сторони покупця обов`язку щодо оплати предмета договору є підставо для його розірвання в односторонньому порядку. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору, вартість 1кв.м. господарського приміщення становить 5777,00 гривень, що є еквівалентом 232,00 доларів США на момент укладання даного договору. Загальна сума договору на момент укладання даного договору становить 103408.00 грн., що є еквівалентом 4153,00 долари США. Згідно пункту 4.4 договору, вказана загальна сума договору не є остаточною і підлягатиме перерахунку після повного завершення будівництва об`єкту, а саме, кінцева сума по даному договору буде коригуватися сторонами з врахуванням фактичної кінцевої площі приміщення за даним Договором (така площа береться згідно даних ОБТІ, поданих у технічному паспорті на будинок), шляхом перерахунку суми визначеної п. 4.1 Договору з врахуванням площі відхилення (в більшу чи меншу сторону), а також при зміні курсу долара США. Згідно п. 5.1 Договору покупець робить чергові цільові внески згідно вказаного у п. 4.3 даного договору графіку шляхом внесення коштів у касу, або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Згідно п. 6.3 договору, у випадку перевищення покупцем прострочки чергового платежу більше ніж на 7 (сім) днів, продавець вправі відмовитись від даного Договору в односторонньому порядку на умовах та в порядку передбаченому ст. 214, 525, 615 Цивільного кодексу України з поверненням покупцеві, отриманих від останнього грошових коштів без індексації у відповідності до умов даного Договору з утриманням штрафу у розмірі 20 відсотків від загальної суми Договору, що передбачена п. 4.2 Договору. У разі односторонньої відмови Продавця від договору у повному обсязі договір є відповідно припиненим протягом 10 днів з моменту надіслання покупцю письмового повідомлення про відмову від договору в зв`язку із порушенням покупцем зобов`язання щодо оплати. При цьому Сторони погодили, що укладання угоди про припинення даного Договору не вимагається. Згідно п. 1 розділу 10 Договору Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами за умови укладання договору на виконання додаткових робіт та діє до фактичного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором. Договору на виконання додаткових робіт, який є умовою набрання чинності договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04.10.2016р. позивачем не надано. Пунктом 2.8 договору встановлено, що право власності покупця на приміщення, що продається за цим договором, підлягає реєстрації з моменту виконання покупцем всіх зобов`язань в тому числі і фінансових відповідно до даного договору, але не раніше завершення будівництва (створення майна) та прийняття об`єкту в експлуатацію. Виходячи з обставин викладених стороною позивача та поданих доказів, 04 жовтня 2016 року позивач мав всі необхідні документи для проведення реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, однак не набув у встановленому порядку право власності на господарське приміщення загальною площею 17,9 кв.м., за номером ХІ, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS] у жовтні 2016 року. Зміст правочину, на який посилається позивач, як на підставу набуття ним майнових прав на спірне нерухоме майно, ставить під сумнів його правомірність та відповідність нормам цивільного законодавства, чинного на момент його укладення, та яке застосовусться до правочинів даного типу. Крім того, позивач стверджуючи про нікчемний характер договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.03.2021р. посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 216, посилається на ст. 228 ЦК України. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.03.2021р. посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 216, не був спрямований на незаконне позбавлення позивача права власності на спірне нерухоме майно, оскільки він не був наділений таким правом. Позивач захищає свої майнові права, а не право власності, оскільки воно в нього не виникло. Окрім того, невідомо чи майнові права позивача на спірне нерухоме майно, дійсно були ним набуті у встановленому законом порядку. За змістом, формою, порядком укладання та реєстрації вказаний Договір купівлі-продажу повністю відповідає усім вимогам чинного законодавства, в тому числі ст.ст. 202-203, 205,207-210, 655-658 ЦК України, відтак підстави для визнання його нікчемним відсутні.\~ Також представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2022 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] та фізичну особу підприємця [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - [PERSON] та ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 04.10.2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16, предметом якого згідно п.2.1 зазначено, що у відповідності до даного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця господарське приміщення, яке буде створене ним у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти господарське приміщення у відповідності до умов даного Договору та оплатити його. За даним Договором продається господарське приміщення, загальною площею 17,9 кв.м., на цокольному поверсі\~ за номером XI, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS] . Загальна площа господарського приміщення за даним Договором не є остаточною, оскільки вирахувана виходячи з відповідних проектних даних. Остаточна загальна площа приміщення за Даним Договором буде визначена виходячи з даних технічної інвентаризації наданих Обласним бюро технічної інвентаризації, як органа на те уповноваженого (надалі ОБТІ). Планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію 2 (другий) квартал 2016 (дві тисячі шістнадцятого) року. Підключення до інженерних комунікацій міста та передача Об`єкту на баланс експлуатуючих організацій здійснюється на протязі трьох місяців після здачі Об`єкту Державній приймальній комісії. (п.п.2.2-2.5 Договору). З п.2.7. Договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04.10.2016 року вбачається, що вищевказане приміщення не є об`єктом судового розгляду, не є під забороною (арештом) і не є предметом застави, на неї відсутні права третіх осіб. Відповідно до п.2.8 Договору право власності покупця на приміщення, що продається за цим Договором, підлягає реєстрації з моменту виконання покупцем всіх зобов`язань в тому числі і фінансових відповідно до даного договору, але не раніше завершення будівництва (створення майна) та прийняття об`єкту в експлуатацію.\~\~ В третьому розділі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №14/08-16 від 04.10.2016 року зазначено, що по завершенню будівництва об`єкта та здачі його в експлуатацію та при проведенні покупцем оплати вартості приміщення в повному обсязі, протягом 10 днів передати покупцю по акту прийому-передачі завершене будівництвом господарське приміщення з повним комплексом виконаних робіт та надати усі необхідні документи на дане приміщення для оформлення права власності на нього. З п.4.2 Договору вбачається, що загальна сума договору на момент укладення договору становить 103 408,00 грн., що є еквівалентом 4 153,00 долари США.\~ Згідно пункту 4.4 договору, вище вказана загальна сума договору не є остаточною і підлягатиме перерахунку після повного завершення будівництва об`єкту, а саме, кінцева сума по даному договору буде коригуватися сторонами з врахуванням фактичної кінцевої площі приміщення за даним Договором (така площа береться згідно даних ОБТІ, поданих у технічному паспорті на будинок), шляхом перерахунку суми визначеної п. 4.1 Договору з врахуванням площі відхилення (в більшу чи меншу сторону), а також при зміні курсу долара США. Згідно п. 5.1 Договору покупець робить чергові цільові внески згідно вказаного у п. 4.3 даного договору графіку шляхом внесення коштів у касу, або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Згідно п. 6.3 договору, у випадку перевищення покупцем прострочки чергового платежу більше ніж на 7 (сім) днів, продавець вправі відмовитись від даного Договору в односторонньому порядку на умовах та в порядку передбаченому ст. 214, 525, 615 Цивільного кодексу України з поверненням покупцеві, отриманих від останнього грошових коштів без індексації у відповідності до умов даного Договору з утриманням штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від загальної суми Договору, що передбачена п. 4.2 Договору. У разі односторонньої відмови Продавця від договору у повному обсязі договір є відповідно припиненим протягом 10 днів з моменту надіслання покупцю письмового повідомлення про відмову від договору в зв`язку із порушенням покупцем зобов`язання щодо оплати. При цьому Сторони погодили, що укладання угоди про припинення даного Договору не вимагається. П. 1 розділу 10 Договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами за умови укладання договору на виконання додаткових робіт та діє до фактичного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором. 04.10.2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] підписано акт прийому-передачі господарського приміщення, з якого вбачається, що сторона 1 (ФОП [PERSON] ) передає, а сторона 2 ( [PERSON] ) приймає окреме господарське приміщення за №ХІ на цокольному поверсі, загальною площею 17,9 м.кв. в будинку за адресою: [ADDRESS] .\~ Відповідно до витягу із переліку інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об`єкта будівництва на [ADDRESS] , затверджений ФОП [PERSON] за [PERSON] оформлюється право власності на господарське приміщення №ХІ (17,9 кв.м.) на [ADDRESS] , на підставі договору №14-08/16 від 04.10.2016 року та акту прийому передачі від 04.10.2016 року. 11.11.2015 року ТзОВ «Західбудексперт» виготовило технічний паспорт на\~ господарське приміщення ХІ №8 по [ADDRESS] , площею 17.9 кв.м.\~ Також із копії технічного паспорта від 10.05.2017 року вбачається, що 10.05.2017 року ТзОВ «Західбудексперт» виготовило технічний паспорт на господарське приміщення ХІ №8 по [ADDRESS] , площею 17.9 кв.м.\~ Згідно договору купівлі-продажу від 25.03.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., зареєстрований в реєстрі за №216 між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), укладено договір згідно якого [PERSON] передає в цілому у власність [PERSON] , а [PERSON] приймає в цілому у власність господарське приміщення №ХІ (вбудоване), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом - господарське приміщення), за грошову суму, передбачену цим договором. Господарське приміщення є вбудованим в багатоквартирний житловий будинок. Загальна площа господарського приміщення, згідно даних правовстановлюючого документа та Технічного паспорту, становить 17,9 (сімнадцять цілих дев`ять десятих) кв.м. Право власності Продавця на господарське приміщення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2017 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №99341430, виданим 05.10.2017 року державним реєстратором Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області Дзюбак Х.Б.; номер запису про право власності: 22666648; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1369917426101. Продаж господарського приміщення в цілому, за домовленістю сторін, вчиняється за суму 72 835,00 грн. без ПДВ. Право власності на господарське приміщення, що є предметом цього договору\~ виникає у покупця з моменту державної реєстрації права власності на господарське приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вищевказане господарське приміщення нікому іншому не відчужене, під забороною чи арештом, заставою в тому числі податковою заставою не перебуває, судового спору щодо нього також прав у третіх осіб немає. Продавець стверджує, що самовільного перепланування та переобладнання у відчужуваному господарському приміщенні не здійснювалось. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на господарське приміщення ХІ (вбудоване), загальною площею 17,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна\~ 1369917426101, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.01.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1369917426101, вбачається, що 29.09.2017 року за [PERSON] на підставі витягу з переліку інвесторів б/н від 28.09.2017 року, виданого підприємцем [PERSON] , акту приймання-передачі б/н від 28.09.2017 року, між підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; договору купівлі-продажу нерухомого майна №28/09-11 від 25.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної власності на господарське приміщення ХІ (вбудоване), об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 17.9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 25.03.2021 року на підставі договору купівлі-продажу №216 від 25.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В., державним реєстратором приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцькою Г.В. до реєстру внесено відомості про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57288093 від 25.03.2021 року, про реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на\~\~ господарське приміщення ХІ (вбудоване), об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 17.9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 387 ЦК України власник має право витребовувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частина перша статті 388 ЦК України містить перелік підстав, за яких власник майна має право витребовувати своє майно, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (підпункт 3 зазначеної статті). Якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребовувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що у нього виникло право на об`єкт інвестування з моменту завершення будівництва, та він має право на витребування даного господарського приміщення у добросовісного набувача [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 4 та частини першої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: звернення до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу; визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (див. постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (пункт 55) та від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункт 6.31)). Разом із цим Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. У своїй Постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок щодо застосування норм права. Інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України). Враховуючи вищенаведені Висновки ВП Верховного Суду, та подані сторонами докази, суд вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту, оскільки вимог про визнання майнових прав на господарське приміщення № XI за адресою: [ADDRESS] позивач\~ не заявив, а тому позов про витребування у [PERSON] такого майна пред`явлено передчасно та в його задоволенні слід відмовити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed