Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - Адвоката Григоренка А.О. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що приватним виконавцем Банадигою В.В., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66649371 від 30.08.2021 року на підставі виконавчого напису вчиненого Приватним нотаріусом Грисюк О.В. за № 85762 від 12.06.2021 р. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості по кредитному договору 0674544895 від 06.06.2019 року, на підставі якого був вчинений виконавчий напис, а також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.09.2021 року відповідно до ВП №66649371 від 30.08.2021. Вчинений виконавчий напис позивач вважає незаконним з огляду на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності суми та не було перевірено документи, на підставі яких така сума була вказана. Крім того, позивачу не надходила досудова вимога про усунення порушень виконання зобов`язання. Ухвалою судді від 27.09.2021 року було визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 30.09.2021 було забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 12.06.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, що зареєстрований в реєстрі за № 85762, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС» правонаступником якого є ТОВ «Дорі Фінанс» у розмірі 16369, 50 грн. Представник позивача - Адвокат Григоренко А.О. звернувся до суду з клопотанням про витребування від Київського обласного нотаріального архіву документи, на підставі яких приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис від 12.06.2021 р., та який зареєстровано в реєстрі за № 198943 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 0674544895 від 06.06.2019 р. Ухвалою суду від 22.02.2022 клопотання було задоволено. Крім того, 04.05.2022 представник позивача - Адвокат Григоренко А.О. звернувся до суду з клопотанням про витребування ряда доказів. Ухвалою суду від 05.05.2022 було задоволено клопотання представника позивача - Адвоката Григоренко А.О. та витребувано вказані в клопотанні документи. Станом на 07.12.2022 витребувані документи на адресу суду не надійшли. 06.12.2022 через систему електронний суд від представника позивача - Адвоката Григоренка А.О. надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду від 22.02.2022 року, яка полягала в невірному зазначенні номеру вчиненого виконавчого напису від 12.06.2021 року, а саме №198943 замість №85762. Крім того, представник просив одночасно повторного витребувати від Київського обласного нотаріального архіву документи, на підставі яких приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис від 12.06.2021 р., та який зареєстровано в реєстрі за № 85762 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 0674544895 від 06.06.2019 р. Ухвалою суду від 06.12.2022 було задоволено клопотання представника позивача - Адвоката Григоренко А.О. та витребувано вказані в клопотанні документи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через систему електронний суд 26.01.2023 року надійшла заява про розгляд справи без його участі. Інші сторони та учасники судового процесу у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлеялись судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 12.06.2021 року Приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований під № 85762, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість в розмірі 16369, 50 грн. 30.08.2021 року, на підставі вищевказаного виконавчого напису Приватним виконавецем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66649371 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість в розмірі 16369, 50 грн. 03.09.2021 року, приватним виконавецем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. було винесено постанову про зверненя стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідно до ВП № 66649371 від 30.08.2021. Відповідно до п.1 ч.2, ч.6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивачка отримала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги стягувача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було надано суду доказів, що було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачкою, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як зазначено в позовній заяві та вбачається з матеріалів справи, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим, оспорювальний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. Витребувані від Київського обласного нотаріального архіву (08205 Київська обл. м. Ірпінь вул. Северинівська (Жовтнева) будинок №34) належним чином посвідчену копію матеріалів на підставі яких Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис від 12.06.2021, який зареєстрований в реєстрі за №85762 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором 0674544895 від 06.06.2019., які були надані суду, вказують на те, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, в документах не міститься письмова вимога (повідомлення) на ім`я божника. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст 141, 142 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за подачу позову у розмірі 908,00 грн., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved