Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 09 грудня 2021 року до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зацікавлена особа: [PERSON] про внесення змін до актових записів. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що під час видачі йому нового паспорту громадянина України, органом ДМС України, було змінено його прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з чим він позбавлений можливості отримати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження свого сина [PERSON] та щодо внесення змін до актового запису №235 від 28.07.2007 року про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. У зв`язку з чим, позивач [PERSON] просить суд внести зміни до актових записів №235 від 28.07.2007 року про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зазначивши вірно прізвище позивача « [PERSON] », замість « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак адвокат Холудєєв Б.Є., який діє в його інтересах, надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання зацікавлена особа [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, та направлені на ухилення від сплати позивачем аліментів на утримання спільних дітей. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно паспорту громадянина України, виданого 02.01.2020 року, орган, що видав 5118, прізвище позивача [PERSON] , зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №235 та копії актового запису про шлюб №235 від 28.07.2007 року, прізвище нареченого до реєстрації шлюбу та після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] ». Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2013 року по справі №495/7945/13-ц, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , зареєстрований 28 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №235, які від шлюбу мать неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , було розірвано. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та Актового запису про народження №9 від 27.05.2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в графі відомості про батька зазначено: [PERSON] , [INFO] ». Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та Актового запису про народження №55 від 03.09.2007 року, складеного Виконкомом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в графі відомості про батька зазначено: [PERSON] , [INFO] ». Звернувшись з заявами до Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження сина [PERSON] та про внесення змін до актового запису №23 від 28.07.2007 року про шлюб [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] отримав відмову через наявні розбіжності в написанні його прізвище та йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону). Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Зміни до вищезазначених актових записів цивільного стану щодо зміни прізвища батька дітей та нареченого в актовому записі про шлюб, про які позивач [PERSON] просить суд внести відомості згідно позовної заяви, суперечать закону та порушують права, свободи та інтереси спільних дітей сторін: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , адже фактично батьком цих дітей буде записана інша особа, що буде підставою для припинення встановленого діючим сімейним законодавством України обов`язку позивача [PERSON] щодо утримання цих дітей. Окрім того, позивачем [PERSON] під час звернення до суду в позовній заяві було невірно визначено суб`єктний склад сторін по справі. Так, відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Натомість зацікавлена особа, якою позивач [PERSON] зазначив [PERSON] , може бути стороною у справі лише під час розгляду справи в порядку окремого провадження, що передбачено ч.4 ст.294 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є необґрунтованими, недоведеними, такими що суперечать нормам діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed