Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Дзенік С.І. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування майнової шкоди. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» на користь позивача грошові кошти в сумі 39 741,45 грн - відшкодування майнової шкоди, 2 200,00 грн - послуги експерта оцінювача. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20 листопада 2021 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин [PERSON] керуючи своїм транспортним засобом KIA Rio, 2012 року, державний номерний знак [NUMBER] , під`їхала до будинку за адресою [ADDRESS] , в якому зареєстрована та проживає, для висадки пасажирів біля другого під`їзду. Зупинивши транспортний засіб для висадки пасажирів, позивач та пасажири почули сильний стукіт та удари по транспортному засобу. Вийшовши з транспортного засобу, позивач помітила сильні пошкодження передньої правої двері транспортного засобу, в тому числі: бокового скла, ущільнювача скла, ручки відкривання дверей та лакофарбового покриття в результаті відокремлення та падіння плитки з бетоном з фасаду будинку [ADDRESS] . Позивач одразу викликала працівників поліції та зателефонувала до ЖЕК-402. Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 «Про організаційно-правові заходи пов`язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» будинок [ADDRESS] перебуває у віддані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», отже відповідач є балансоутримувачем будинку. Представник позивача зазначає, що 22 листопада 2021 року позивачем направлено заяву до підприємства з проханням відшкодувати завдані збитки в досудовому порядку, але відповідь так і не отримано. 03 лютого 2022 року позивачем вдруге направлено заяву до підприємства з проханням відшкодувати завдані збитки в досудовому порядку, на що 16 лютого 2022 року отримало відповідь про відсутність правових підстав для відшкодування збитків, оскільки підприємство не приймало участь у фіксації обставин завдання матеріальних збитків та не надано документів, які підтверджують цивільно-правову відповідальність підприємства та визначають розмір збитків. Оскільки транспортний засіб [PERSON] зазнав майнової шкоди, 16 лютого 2022 року позивач звернулась до ТОВ «Клевер Експерт» та уклала договір №151/2-22 на проведення оцінки майна, сплативши за послуги 2 200,00 грн. Представник підприємства, повідомлений належним чином, на огляд транспортного засобу 21 лютого 2022 року не з`явився. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту KIA Rio, 2012 року, державний номерний знак [NUMBER] , становить 39 741,45 грн. 02 червня 2022 року позивачем направлено заяву до підприємства з проханням відшкодувати завдані збитки в досудовому порядку в розмірі 41 941,75 грн, проте відповіді так і не отримано. Враховуючи те, що підприємством не відшкодовано завдану позивачу матеріальну шкоду, на думку представника позивача, стягненню з відповідача підлягає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. (а.с.92-93) 26 липня 2022 року від представника відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» - адвоката Майданіка В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач повністю заперечує весь обсяг позовних вимог і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю. Представник відповідача вказує у відзиві на те, що в наданих позивачем з поліції документах, стосовно інциденту, який стався 20 листопада 2021 року, зазначено, що всі події зафіксовані тільки зі слів позивача. Протокол прийняття заяви складений 22 листопада 2021 року, отже фіксування поліцією події на ймовірному місці злочину не відбувалось. У відзиві зазначено, що в матеріалах справи відсутні зафіксовані поліцією свідчення будь-яких інших осіб. З наведених підстав представник відповідача стверджує, що у позивача відсутня фіксація правоохоронними органами можливого причинно-наслідкового зв`язку пошкодження автомобіля внаслідок можливого падіння плитки зі стіни будинку. Також у відзиві зазначено, що огляд експертами транспортного засобу позивача відбувався не на місці події і не в день її можливого настання, а через чотири місяці, і немає підтвердження, що ушкодження завдані автомобілю не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка могла статися за цей час. Крім того, у відзиві зазначається, що відповідачем з ТОВ «Сімвік» було укладено договір підряду №387 від 16 серпня 2021 року, предметом якого є виконання робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно акту приймання будівельних робіт за серпень 2021 року, виконавець, відповідно до договору виконав роботи з простукування облицювання фасадів, простукування облицювання поверхонь стін, заміна плиток, що відшарувалися, маркірування ушкоджених місць. Представник позивача також посилається на відсутність доказів того, що відповідач свої зобов`язання по утриманню будинку, в даному випадку догляду за стінами і фасадом будинку за адресою [ADDRESS] , виконував неналежним чином, халатно, а також того, що заявка на виконання робіт зроблена не в повному обсязі можливої аварійної плитки. Крім того, виконавцем надано гарантії якості своєї роботи. З наведеного, представник відповідача робить висновок про те, що навіть за припущенням, що інцидент мав місце, відповідачем надані докази, що відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.614 ЦК України, відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань по безпечній експлуатації стін і фасадів будинку. При цьому, на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача у вигляді неналежного виконання обов`язків або злочинного нехтування і зловживання своїми обов`язками. (а.с.95-97) 28 липня 2022 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Дзеніка С.І. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що після пошкодження транспортного засобу позивача в результаті відокремлення та падіння плитки з фасаду будинку за адресою [ADDRESS] , позивач відразу викликала працівників поліції для реєстрації пригоди, звернення зареєстровано, залишено заявку. Працівниками поліції, які прибули на місце події, відібрано пояснення у позивача, опитано свідків події [PERSON] та [PERSON] , а також проведено огляд та здійснено фотофіксацію місця пригоди, після чого складено на місці пригоди протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.11.2021, а не від 22.11.2021, як зазначає відповідач у відзиві. Представник позивача зазначає, що в даному протоколі чітко зазначено, що виявлено пошкодження автомобіля в результаті падіння плитки з фасаду будинку. Також у відзиві вказано, що фотофіксацію пошкоджень транспортного засобу було здійснено працівником ЖЕК 402, який з`явився на виклик. Довідкою від 02.12.2021 № 76676, підписаною т.в.о. начальника сектору ВП № 2 Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві, чітко встановлено що пошкодження транспортного засобу виникло в результаті падіння плитки з бетоном з фасаду будинку за адресою [ADDRESS] та описано, які саме пошкодження завдано транспортному засобу. Щодо огляду транспортного засобу експертом оцінювачем у день настання пригоди, у відповіді на відзив зазначено, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено такого обов`язку, як виклик оцінювача у день настання події. Крім того, перед проведенням оцінки слід зробити ряд підготовчих дій. Також у відзиві зазначено, що представник відповідача постійно був на телефонному зв`язку та обіцяв врегулювати питання в досудовому порядку. У відповіді стверджується, що на транспортному засобі позивача інших пошкоджень, ніж завдані падінням плитки з фасаду будинку, немає і не було. Щодо доводів відзиву про укладення відповідачем договору підряду № 387 відповідачем з ТОВ «Сімвік», представником позивача зазначено, що укладення цього договору, на його думку, свідчить про те, що відповідач достовірно знав, що будинок перебуває у аварійному стані і з фасаду будинку постійно падає плитка. Також представник зазначає, що договір підряду укладений зі строком початку робіт з серпня 2021 року по 30.12.2021, для даних робіт договором відведено чотири місяці. Проте, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт від 19.08.2021 № 10210 замість чотирьох місяців відведених на ремонтні роботи, відповідач на третій день приймає нібито виконану роботу, що на думку представника позивача, свідчить про неналежне відношення балансоутримувача до проведення ремонтних робіт у житловому будинку, який перебуває у його віданні та як наслідок пошкодження майна інших осіб. При цьому, укладення договору підряду не означає його належне виконання. Однак, саме балансоутримувач несе відповідальність за експлуатацію будинку та за його технічний стан. У відповіді вказується, що оскільки підприємством не відшкодовано завдану матеріальну шкоду позивачу, стягненню з відповідача підлягає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу визначеного у висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, так як збитки завдані фізичній особі неправомірною бездіяльністю юридичної особи. (а.с.124-128) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року продовжено розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с.132-133) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.156-157) Представник позивача [PERSON] - адвокат Дзенік С.І. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив та додатково зазначив, що одразу після падіння плитки на автомобіль позивача остання викликала представників поліції, які відібрали пояснення та зафіксували пошкодження, поліція прийняла заяву позивача та склала протокол, де зафіксована подія. Також при пошкодженні автомобіля були присутні свідки. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» - адвокат Майданік В.Ю. в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві та додатково пояснив, що фіксація події відбулась лише зі слів позивача, особисто працівники поліції нічого не бачили та фіксації (у тому числі й пошкоджень) не здійснювали, між подією та оглядом експертом транспортного засобу пройшло півтора місяці, за цей час автомобіль міг отримати пошкодження. Також зазначив, що в будинку був проведений поточний ремонт в серпні 2021 року, під час якого була виявлена, збита і замінена аварійна плитка на фасаді будинку. Крім того, вказав на відсутність доказів падіння плитки на автомобіль. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-14). Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 «Про організаційно-правові заходи пов`язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та додатку №1 до нього, будинок [ADDRESS] , з 16 лютого 2015 року закріплений на підставі господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва». (а.с.69-89) 20 листопада 2021 року ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, яким від [PERSON] прийнято заяву про те, що 20 листопада 2021 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, за адресою: м.Київ, бульвар Верховної Ради, 21, остання виявила пошкодження на власному автомобілі KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , а саме - на правій передній двері вм`ятина та подряпини в результаті падіння плитки з фасаду будинку [ADDRESS] . (а.с.28-29) Цього ж числа ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві у [PERSON] та [PERSON] були відібрані письмові пояснення щодо вищевказаної події (а.с.146-149). За результатами опрацьованих матеріалів, 01 грудня 2021 року ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві склав рапорт, зі змісту якого вбачається, що з опрацьованих матеріалів, огляду та дослідження місця події, допиту власника транспортного засобу, допиту свідків, встановлено, що матеріальна шкода власнику транспортного засобу KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] завдана шляхом пошкодження майна, в результаті відокремлення та падіння плитки з фасаду будинку [ADDRESS] . (а.с.150-151) 02 грудня 2021 року т.в.о. начальника сектору ВП №2 Дніпровського УП ГУНП у м.Києві складена довідка про результати перевірки по зверненню гр. [PERSON] (ЄО №76676 від 20.11.2021), згідно якої, з опрацьованих матеріалів встановлено, що 20 листопада 2021 року [PERSON] , під`їхавши на власному автомобілі KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , до другого під`їзду будинку [ADDRESS] , для висадки пасажирів, зупинившись, почула удари по своєму автомобілю, вийшовши з авто виявила пошкодження передньої правої двері автомобіля, а саме: пошкодження переднього правого скла у вигляді подряпин, зламана на дві частини ручка відкривання дверей, деформація металу дверей, пошкодження лакофарбового покриття, пошкодження ущільнювача скла, що спричинено в результаті падіння плитки з фасаду будинку [ADDRESS] . (а.с.27) 22 листопада 2021 року та 03 лютого 2022 року [PERSON] направила до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» заяви про відшкодування збитків та надання інформації, з проханням відшкодувати в досудовому порядку збитки, завдані пошкодженням належного їй автомобіля внаслідок падіння облицювальної плитки з будинку [ADDRESS] , які спричинені 20 листопада 2021 року. (а.с.15-19) За результатами розгляду вищевказаних заяв позивача, 16 лютого 2022 року в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» надав відповідь за №103/45-557, зі змісту якої вбачається, що 16 серпня 2021 року між підприємством, як замовником, та ТОВ «Сімвік», як виконавцем, було укладено договір підряду за №387 на ремонт фасаду будинку [ADDRESS] та 19 серпня 2021 року вказаний договір було виконано, у зв`язку з чим було підписано відповідний акт. Цим листом відмовлено позивачу у відшкодуванні майнової шкоди з посиланням на відсутність підтвердження пошкодження автомобіля з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва». (а.с.20) Заявлені до допиту свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду послідовні та детальні пояснення про обставини падіння плитки з фасаду будинку [ADDRESS] на автомобіль KIA, що належить позивачу, зазначили локалізацію та характер ушкоджень транспортного засобу, підтвердили виклик працівників поліції, яка провела опитування свідків. Вказані свідки були безпосередніми очевидцями події, їх показання повністю узгоджуються із зазначеними вище письмовими доказами. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №151/02-22 (дата оцінки 21 лютого 2022 року, дата завершення складання звіту про оцінку 27 травня 2022 року), вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , без врахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 39 741,75 грн. (а.с.31-55). При складанні звіту оцінювачем було проведено огляд автомобіля KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом огляду ТЗ (а.с.42-43), в якому відображені ті ж самі пошкодження, які зафіксовані в протоколі від 20 листопада 2021 року (а.с.28-29) та довідці від 02 грудня 2021 року (а.с.27), та які повністю узгоджуються з пошкодженнями, про які показали свідки [PERSON] та [PERSON] . За проведення оцінки матеріального збитку, позивачем сплачено 2 200,00 грн (а.с.58). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. Пунктом 3 ст. 3 цього Закону передбачено, що система благоустрою населених пунктів включає, зокрема, організацію їх благоустрою. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII). Відповідно до ст. 1 Закону № 2189-VIII управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, а послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Частиною 4 ст. 8 Закону № 2189-VIII передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: 1) забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; 2) від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; 3) вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку; 4) інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; 5) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; 6) укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг; 7) за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; 8) у разі прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку приймати на банківський рахунок, відкритий для розрахунків за окремим багатоквартирним будинком для цієї мети, внески на проведення капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, орендну плату і плату за сервітути та забезпечувати проведення відповідних розрахунків, а також на запит будь-якого співвласника багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, надавати інформацію про рух коштів на відповідному рахунку; 9) вести окремий облік доходів і витрат за кожним багатоквартирним будинком, що перебуває в його управлінні, та забезпечувати співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до такої інформації щодо їхнього будинку у порядку, визначеному договором; 10) щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження; 11) направляти протягом п`яти робочих днів відповідним виконавцям отримані скарги споживачів щодо надання комунальних послуг, якщо вирішення таких скарг стосується обов`язків виконавців послуг (робіт); 12) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, здійснювати облік обсягу відповідних спожитих комунальних послуг та їх оплати, у тому числі стосовно кожного співвласника; здійснювати розподіл між співвласниками обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до законодавства; 13) у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, відкривати поточний рахунок із спеціальним режимом використання за кожною комунальною послугою для проведення розрахунків згідно з колективним договором про надання комунальних послуг у загальному порядку, визначеному Національним банком України для відкриття поточних рахунків. За згодою сторін договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком також може бути передбачено інші права та обов`язки управителя багатоквартирного будинку. Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), передбачено технічне обслуговування жилих будинків, що включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем, тощо шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає проведення планових та позапланових оглядів. Не допускається ослаблення кріплень виступаючих деталей стін: карнизів, балконів, пасків, кронштейнів, розеток, тяги та ін., руйнація й ушкодження облицювального шару, у тому числі лицювальних плиток (пункт 4.2.1.5 Правил). У пункті 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, передбачено, що утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель і споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Наказом Державного комітету України з питань Житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150 затверджено «Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», відповідно до п. 1.1.5.1. та п. 1.1.5.2. якого передбачено, що утримання будинків і споруд включає в себе - простукування, укріплення окремих цеглин, які загрожують падінню, забивання тріщин у місцях примикання підлоги (даху) балкону до стін. Згідно п. п. 1.2.3.1. та п. п. 1.2.3.3. Переліку поточний ремонт по утриманню будівель, включає в себе - простукування, обшивання та укріплення окремих архітектурних деталей, які загрожують падінням та частковий ремонт або відновлення окремих місць облицювання фасадів будівель. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України під збитками, зокрема, визначено втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992р., коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Що стосується заперечень стороною відповідача самої події, то судом на підставі наведених вище письмових доказів та показань свідків встановлено, що позивач [PERSON] одразу після пошкодження належного їй автомобіля, викликала працівників поліції, за матеріалами проведеної перевірки, у тому числі, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] та рапортом ДОП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві, 02 грудня 2021 року т.в.о. начальника сектору ВП №2 Дніпровського УП ГУНП у м.Києві складена довідка про результати перевірки по зверненню гр. [PERSON] (ЄО №76676 від 20.11.2021), згідно якої, з опрацьованих матеріалів встановлено, що 20 листопада 2021 року [PERSON] , під`їхавши на власному автомобілі KIA Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , до другого під`їзду будинку [ADDRESS] , для висадки пасажирів, зупинившись, почула удари по своєму автомобілю, вийшовши з авто виявила пошкодження передньої правої двері автомобіля, а саме: пошкодження переднього правого скла у вигляді подряпин, зламана на дві частини ручка відкривання дверей, деформація металу дверей, пошкодження лакофарбового покриття, пошкодження ущільнювача скла, що спричинено в результаті падіння плитки з фасаду будинку [ADDRESS] . Цей факт також підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Доводи представника відповідача про те, що між подією та проведенням оцінки вартості завданих автомобілю ушкоджень пройшов значний час, тому, на його думку, у звіті можуть бути відображені й інші пошкодження, ніж ті, що завдані внаслідок падіння з фасаду будинку плитки на автомобіль, спростовуються матеріалами справи. Так, між датою події та датою оцінки пройшло три місяці, при цьому в звіті відображені та оцінені саме ті ушкодження транспортного засобу, які зафіксовані в матеріалах проведеної Дніпровським УП ГУНП у м.Києві перевірки та підтверджені свідками, допитаними в судовому засіданні. В обґрунтування своїх заперечень проти позову сторона відповідача також посилалась на те, що незадовго до пошкодження автомобіля позивача на фасаді будинку [ADDRESS] були проведені поточні ремонтні роботи з простукування облицювання фасадів, знімання плиток, що відшарувалися. З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2021 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» та ТОВ «Сімвік» було укладено договір підряду №387, предметом якого є виконання робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.102-112) Через три дні після укладення договору - 19 серпня 2021 року представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» та ТОВ «Сімвік» підписано акт №10210 приймання виконаних будівельних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно якого до найменування проведених робіт входить простукування облицювання фасадів з люльок (а.с.113-115). За змістом листа директора ТОВ «Сімвік», 16 серпня 2021 року товариство на підставі договору №387 між ТОВ «Сімвік» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», були виконані роботи по поточному ремонту фасаду житлового будинку за адресою [ADDRESS] : простукування аварійної (відшарованої) плитки та фасаді будівлі, тильної стінки, торців будівлі. Знято аварійну (відшаровану) плитку на площі згідно дефектного акту до договору №387 і акту приймання будівельних робіт від серпня 2021 року. (а.с.119) За заявою сторони відповідача в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду показав, що він є головним інженером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», за складеним на 2021 рік планом на поточний ремонт, в серпні 2021 року підрядною організацією були поведені ремонтні роботи по обстукуванню всього фасаду будинку [ADDRESS] . Про падіння плитки свідок дізнався від керівника ЖЕД, було викликано підрядну організацію, представники якої плитку вже не знайшли. Зазначив, що падіння плитки повинно фіксуватися актом, але свідок вважає, що такої фіксації не відбулось. Також свідок пояснив, що при проведенні робіт з обстукування фасаду будинку він присутнім не був. Свідок [PERSON] суду показав, що він працює в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» на посаді спеціаліста цивільного захисту, до цього обіймав посаду головного інспектора технічного нагляду. Зазначив, що до його обов`язків входило укладання угод на ремонтні роботи, перевірка якості виконаних робіт та підписання актів. Свідок показав, що в серпні 2021 року підрядною організацією виконувались ремонтні роботи по простукуванню відшарування плитки в будинку [ADDRESS] . Було простукано 1 220 кв.м. Свідку не відомо, чи відпадала плитка на час простукування. Зазначив, що в акті, який складався працівниками підрядної організації, відображений об`єм вивезеного сміття. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він обіймає посаду директора ТОВ «Сімвік». Товариство, серед іншого, виконує роботи з простукування та зняття аварійної плитки. На об`єкті за адресою: м.Київ, бульвар Верховної Ради, 21 свідок був один раз, там знаходився інженер, який контролював ремонтні роботи. Загальний об`єм виконаних робіт становив 1 200 кв.м, що становить весь будинок. Також свідок зазначив, що ТОВ «Сімвік» надає гарантію на якість робіт - відбиття плитки, яка відшарувалась. Таке відшарування видно або чутно, проте немає гарантії, що інша плитка не відпаде. Після повідомлення про падіння плитки, співробітники ТОВ «Сімвік» не знайшли нових відшарувань. Свідок [PERSON] суду показала, що працює начальником ЖЕД-402. Зазначила, що два рази на рік (навесні та восени) проводяться профілактичні огляди, побачивши відшарування плитки на будинку [ADDRESS] , внесли об`єкт до плану ремонтних робіт. Свідок зазначила, що ремонтні роботи контролювались, під час ремонту обстукувалась вся плитка, деяка відпадала. Показала, що у вихідний день з диспетчерської служби надійшло повідомлення, за вищевказаною адресою було направлено майстра дільниці, але автомобіля вже не було. Двірник прибирала до цього. Зазначила, що майстер не бачила біля будинку автомобіль та працівників поліції. Двірник бачила лише поліцію. Також свідок показала що складався акт, про зміст якого їй не відомо. Надаючи оцінку поданим стороною відповідача доказам, якими відповідач обґрунтовує відсутність своєї вини, суд зазначає, що сам по собі факт укладання договору підряду та виконання на підставі цього договору робіт по простукуванню плитки, не спростовує вини відповідача, яка полягала в бездіяльності останнього, в заподіянні шкоди, адже уклавши такий договір, замовник при прийнятті виконаних робіт та підписанні відповідного акту мав пересвідчить в якості цих робіт. Крім того, до обов`язків відповідача входить контроль за станом будинків. При цьому предметом спору в даній справі не є належне або неналежне виконання свої обов`язків як працівниками підрядника так і працівниками замовника, які приймали виконану роботу, адже утримання будинку, переданого в господарське відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», в безпечному для оточуючих осіб та їх майна стані, є обов`язком відповідача. Що стосується посилань представника відповідача на відсутність доказів того, що відповідач свої зобов`язання по утриманню будинку, в даному випадку догляду за стінами і фасадом будинку за адресою [ADDRESS] , виконував неналежним чином, халатно, а також того, що заявка на виконання робіт зроблена не на повний обсяг можливої аварійної плитки, слід зазначити, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, обов`язок щодо спростування якої покладається на відповідача. Тому доводи сторони відповідача щодо недоведеності позивачем вини відповідача у заподіянні шкоди не відповідають нормам цивільного законодавства. Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи та усних поясненнях, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року (заява №63566/00) «Пронін проти України» (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року) зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог та наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування майнової шкоди, отже стягненню підлягає 39 741,45 грн на відшкодування майнової шкоди та 2 200,00 грн витрат позивача по сплаті за проведення експертного дослідження. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Про створення, реорганізацію або ліквідацію адвокатського бюро адвокат, який створив адвокатське бюро, протягом трьох днів з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців письмово повідомляє відповідну раду адвокатів регіону. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. (ч.1 ст.632 ЦК України) Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 11 січня 2022 року між Адвокатським бюро «Дзеніка Сергія» та [PERSON] укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №11/01/22 (а.с.63-64). Згідно змісту п. 3.1. цього договору, за правничу допомогу, замовник сплачує адвокатському бюро винагороду (гонорар) в розмірі та порядку, визначеному в додаткових угодах до Договору, які є невід`ємною частиною цього договору. Цього ж числа між Адвокатським бюро «Дзеніка Сергія» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №11/01/22, згідно якої адвокатським бюро надається замовнику правова допомога у справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про стягнення майнової шкоди в сумі 39 741,45 грн. Винагорода (гонорар) адвокатського бюро за правничу допомогу встановлена у розмірі 10 000,00 грн (а.с.65) На підставі даного договору, видано Ордер серії КВ №807021 на надання правничої допомоги адвокатом Дзенік С.І. (а.с.68). Як убачається з Акту №1 від 22 червня 2022 року про надання правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги №11/01/22 від 11 січня 2022 року, адвокатське бюро надало послуги з обрання та підготовки правової позиції, консультації, пошуку практики Верховного Суду, складання позовної заяви, підготовка документів та подання до суду позовної заяви [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про стягнення майнової шкоди в сумі 39 741,45 грн. Ціна послуг, визначених в цьому акті складає 10 000,00 грн (а.с. 66). Відповідно до дублікату квитанції від 14 червня 2022 року, [PERSON] здійснено оплату згідно договору про надання правничої (правової) допомоги №11/01/22 від 11 січня 2022 року та додаткової угоди №1 в розмірі 10 000,00 грн (а.с. 59). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Стороною відповідача не наведено заперечень щодо розміру витрат позивача на парвничу допомогу. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що не вбачає неспівмірності розміру визначеної позивачем та АБ вартості послуг адвоката зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони. При цьому, як зазначалось вище, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу, що прямо випливає з положень ч.1 ст.632 ЦК України. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд, оцінюючи обґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн в контексті положень ч.5 ст. 137 ЦПК України, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума не є надмірною. Враховуючи викладене, а також те, що в позов задоволено, а заявлений позивачем у позові розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, не є завищеним та є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг при складанні позову, відповіді на відзив та безпосередньо участі в підготовчому та судовому засіданнях, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 10 000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved