Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 07.02.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.02.2023 року. Представник позивача [PERSON] , в інтересах якої згідно договору про надання правової допомоги діє адвокат Бобонич Володимир Іванович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, 18 квітня 2015 року та відповідач - [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про народження додається), який є малолітнім, та якого позивач виховує самостійно. Позивач зазначає, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2018 року у цивільній справі № 304/43/18 за її позовом до відповідача вказаний шлюб було розірвано та призначено стягнути з [PERSON] на користь позивача, аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно. Після розірвання шлюбу, їх син [PERSON] , [INFO] , постійно проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Позивач зазначає, що вона працює в супермаркеті «Алма» та має заробітну плату 9000 гривень. Аліменти 1000 гривень та її заробітна плата не надають їй змоги в повному обсязі забезпечити нормальні потреби дитини. Крім того, [PERSON] , вказує на те, що потреби дитини значно зросли. Тільки обіди в закладі дошкільної освіти на місяць складають більше 500 гривень (скриншот з онлайн банку про оплату додає), також значно подорожчали в ціні продукти харчування, та комунальні платежі (скриншоти з оплатами додає). При цьому позивач зазначає, що їй допомагають її батьки. Однак батько дитини також має обов`язки забезпечувати потреби гідного проживання та розвитку їх спільного сина. Також позивач вказує і на те, що хотіла б, щоб син пішов, на заняття з плавання, для нормального розвитку дитини, на що також потрібно витрачати кошти. Як вказано у позовній заяві, окрім щомісячних внесків за дитину, в вищевказаному навчальному закладі з метою забезпечення належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, позивач також несе витрати на одяг, взуття, шкільне приладдя, інші внески - самостійно. Кобець вказує і на те, що допомоги у вихованні дитини та догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере, а її прохання розподілити витрати, пов`язані з навчанням та оздоровленням дитини відповідач ігнорує. Крім того, позивач звертає увагу на те, що з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно (копії квитанцій додаються). Хоча електроенергія та газ потрібні для проживання їх спільної дитини та значно подорожчала орендна плата за квартиру, яка зараз складає 6200 гривень на місяць (договір оренди додається). Збільшився також і прожитковий мінімум для дитини від шести до 18-ти років - зараз він становить 2201 грн. відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік». У позовній заяві вказано на те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки, веде розкішний спосіб життя (подорожує, має у власності автомобіль), що свідчить про те, що він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, а він оплачує тільки 1000 гривень, щомісяця та не бере участі у додаткових витратах. При цьому позивач стверджує, що всі речі, необхідні для дитини вона купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та ін.. При цьому позивач посилається на положення ч. 7 ст. 7 , ст.ст. 141, 180,ч.3 ст. 181, ч.2 ст. 182 ст. 185, ч. 1 ст. 192 СК України, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З огляду на вказане позивач просить суд: збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] [INFO] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, до досягнення дитини повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2022 р., у даній справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшла заява від адвоката [PERSON] - Бобонича В.І., про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Додатково про час та місце судових засідань відповідач повідомлявся шляхом розміщення повідомлення про виклик його як відповідача, на сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (http://court.gov.ua/). Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Клопотань про відкладення розгляду справи від [PERSON] не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: partial