Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовом до ТОВ «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 172 627,82 грн. та 1726,28 грн. витрат на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.08.2018 року [PERSON] , який на момент ДТП був працівником ТОВ «ЕМБУД», керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ЕМБУД», рухаючись по вул. Центральній у м. Києві, порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого спровокував зіткнення з транспортним засобом Audi А4, реєстраційний номер [NUMBER] , керування яким здійснювала [PERSON] та власником якого є [PERSON] .Вина працівника відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зіткненні з автомобілем позивача, доведена та підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 07.10.2019 року у справі №753/19757/18.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб (автомобіль), що належить позивачу на праві власності, зазнав пошкодження. Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного 15.11.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, складає 172 627,82 грн (сто сімдесят дві тисячі шістсот двадцять сім грн 82 коп.). Відповідальність власника транспортного засобу Ford Transit Connect, реєстраційний номер [NUMBER] була застраховано в АСК «ОМЕГА» за полісом №АК/8845872 від 04.07.2018 року.Листом АСК «ОМЕГА» від 28.01.2020 року №123 було відмовлено Позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачкою на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Лещенко О.В. 24 грудня 2021 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява про проведення судового розгляду за його відсутності, в якій він також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином шляхом надсилання поштового відправлення та публікації оголошення про виклик на сайті суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву, передбаченим ст. 178 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як убачається з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2019 року, що 23.08.2018 року приблизно о 14.20 годин [PERSON] , який працюєв в ТОВ «ЕМБУД», керуючи автомобілем Ford Transit Connect, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ЕМБУД», на перехресті вул. Центральної та вул. Рибальської в м. Києві, в порушення п. 10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Audi А4, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобівта травмування водіїв [PERSON] та [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та [PERSON] закрито у зв`язку з закінченням строків адміністративного правопорушення, встановлено наявність у діях [PERSON] та [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 07.10.2019 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у частині визнання [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП змінено, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. В іншій частині постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2019 року залишено без змін. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1 статті 1172 ЦКУ передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власником транспортного засобу Ford Transit Connect, реєстраційний номер [NUMBER] , є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД», що підтверджується копією Свідоцтва про реєтрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідальність власника транспортного засобу Ford Transit Connect, реєстраційний номер [NUMBER] була застраховано в АСК «ОМЕГА» за полісом №АК/8845872 від 04.07.2018 року.13.01.2020 року позивач звернулася до АСК «Омега» з заявою про страхове відшкодування вх.№129. АСК «ОМЕГА» листом від 28.01.2020 року №123 відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з неподанням позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року після настання ДТП. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. В АСК «Омега», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, на заяву позивача було відмовлено у здійсненні страхової виплати у зв`язку з неподанням позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року після настання ДТП. Згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Тобто, виходячи з постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року №755/18006/15-ц, позивач має право на відшкодування шкоди у зв`язку з тим, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування на підставі статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Правова позиція Верховного суду України та Верховного суду у подібних справах про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зводиться до того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (постанова Верховного Суду України у справі 6-2808цс15, Постанова Верховного Суду України від 14 вересня 2016року у справі № 6-725цс16, Постанова Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 911/2589/17). Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Судом встановлено, що предметом спору є обставини нездійснення відповідачем відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Факт того, що позивач понесла матеріальних збитків, підтверджується Звітом №0200-В про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А4, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу становить 172 627,82 грн. (сто сімдесят дві тисячі шістсот двадцять сім грн. 82 коп.). Суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування у повному обсязі матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Audi А4, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 172 627,82 грн. (сто сімдесят дві тисячі шістсот двадцять сім гривень 82 коп.). У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1726,28 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1726,28 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved