Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 16.02.2006 вона є одноосібним власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу квартири від 16.02.2006. Разом з тим, нещодавно їй стадо відомо, що на її квартиру постановою Державної виконавчої служби у м. Тернополі від 09.08.2006 № 010328 було, безпідставні накладено арешт. При цьому у вказаній постанові власниками її квартири зазначено троє сторонніх людей, які не мають жодного відношення до її квартири, зокрема вказано: «вжити запобіжні заходи, наклавши арешт на квартиру по [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] (інд. код [NUMBER] ), [PERSON] (інд. код [NUMBER] )». З меток врегулювання спору та зняття безпідставного арешту без звернення до суду вона звернулась до відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із листом про скасування постанови та зняття арешту з її квартири, однак у відповідь отримала від відповідача лист з відмовою задовольнити її вимоги, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування постанови та зняття арешту. Таким чином на даний час, порушуються її конституційні права на мирне володіння своїм майном, а тому позивач просить позов задовольнити та зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою Державної виконавчої служби у м. Тернополі від 09.08.2006 № 010328. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2023 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.01.2023 судом зареєстровано письмові пояснення подані представником відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з яких вбачається, що база даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. У відповідності до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавче провадження в межах, якого була винесена постанова АМ №010328 від 09.08.2006 видавник Державна виконавча служби у м. Тернополі №2 за АА №441878 відсутня. Відтак, оскільки в системі АСВП відсутні відомості про виконавче провадження в межах якого накладено арешт згідно постанови АМ №010328 від 09.08.2006 видавник Державна виконавча служби у м. Тернополі №2 за АА №441878 на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також відсутні відомості про скасування заходів забезпечення позову Відділ не має законних підстав для припинення арешту майна на яке накладено арешт майна. При вирішенні справи відповідач покладається на думку суду. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, однак у поданих 26.01.2023 письмових поясненнях просив розглянути справу без участі представника Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Статтею 3 Конституції України передбачається,\~що людина,\~її життя\~і здоров`я,\~честь і\~гідність,\~недоторканність і\~безпека визнаються\~в Україні\~найвищою соціальною\~цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. 16.12.2005 та зареєстрованого в реєстрі за №4591, Продавці [PERSON] , яка діє від свого імена і від імені [PERSON] , та [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] продали, а Покупець [PERSON] купив належну Продавцям квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2005, записаного в реєстрову книгу за № 1523, квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. 16.12.2005 за реєстром за №4591. Як вбачається з довідки №577258-3512 виданої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. у лютому 2006 року, приватним нотаріус Василевич О.О. повідомляє, що згідно Державного реєстру заборон квартира за адресою [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] на 14\~год. 21 хв. 16.02.2006 під забороною не перебуває. Відповідно до договору купівлі продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. 16.02.2006 та зареєстрованого в реєстрі за №320, Продавець [PERSON] продав, а Покупець [PERSON] купила належну Продавцю квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. На вказаному договорі купівлі продажу квартири наявний реєстраційний напис від 17.02.2006, згідно якого зазначена в цьому документі квартира [ADDRESS] зареєстрована ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] і записана в реєстрову книгу № 5 за реєстрованим номером 1523. Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдитного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №\~315880834 від 23.11.2022 щодо об`єкта нерухомого майна квартиру [ADDRESS] , за відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , код [NUMBER] , [PERSON] , код [NUMBER] , [PERSON] , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №010328, 09.08.2006 Державної виконавчої служби у м.\~Тернополі №2, знято з оригіналу АА №441878, державний виконавець Шмигельська Л.О. згідно ухвали №6/04 Тернопільського міськрайонного суду про вжиття запобіжного заходу. Обтяження зареєстровані 10.08.2006 реєстратором Перша тернопільська державна нотаріальна контора за реєстраційними номерами обтяження: 3584164, 3585047, 3585823. 24.11.2022 [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, у якій просила видати копію ухвали Тернопільського міськрайонного суду № 6/04, якою вжито запобіжні заходи, зокрема арешт на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № Г-302 від 25.11.2022 за підписом голови суду Вийванко О., в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ухвала суду від 23.06.2006 у справі 6/04 згідно даних вказаних у листі [PERSON] відсутня, а тому судом не вбачається можливим видати копію ухвали Тернопільського міськрайонного суду № 6/04. 20.12.2022 [PERSON] звернулась до Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою у якій просила скасувати постанову Державної виконавчої служби у м. Тернополі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2006 №010328 та зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Як вбачається з листа Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 95947 від 21.12.2022, Відділ повідомляє, що згідно перевірки баз даних АСВП «Пошук ВД/ВП (Спецрозділ)», АСВП «Пошук ВД/ВП», АСВП «Пошук ВД/ВП (Архів)», відсутня інформація про виконавчі провадження з примусового виконання ухвали №6/04 від 23.06.2006 Тернопільського міськрайонного суду про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також повідомлено, що відповідно до п. 2 Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом МЮУ 07.06.2017 №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Таким чином, Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомило про відсутність правових підстав для скасування постанови державної виконавчої служби у м. Тернополі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2006 №010328 та зняття арешту з квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що рішенням Тернопільської міської ради № 6/3/8 від 23.12.2010 «Про перейменування вулиці на честь Героїв Крут в м. Тернополі», вирішено перейменувати [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач [PERSON] з 16.02.2006 є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Водночас, за відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.08.2006 реєстратором Перша тернопільська державна нотаріальна контора за реєстраційними номерами обтяження: 3584164, 3585047, 3585823 зареєстровано арешт на квартиру [ADDRESS] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №010328 від 09.08.2006 державного виконавця Шмигельської Л.О. Державної виконавчої служби у м.\~Тернополі №2, знято з оригіналу АА №441878, згідно ухвали №6/04 Тернопільського міськрайонного суду про вжиття запобіжного заходу. При цьому власниками зазначеної квартири зазначено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що станом на момент накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , тобто на 10.08.2006, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не були власниками даної квартири, оскільки ще 16.12.2005 відчужили її на користь [PERSON] , який у свою чергу 16.02.2006 відчужив її на користь [PERSON] . У суду відсутні відомості про перебування у відділі державної виконавчої служби будь яких виконавчих проваджень боржником яких була б позивач [PERSON] , відтак існування на даний час підстав для арешту квартири [ADDRESS] судом не встановлено. Таким чином, права позивача [PERSON] порушені, оскільки остання не може вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з наявністю арешту на належну їй квартиру. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів)боржника або його частини є: 1)\~отримання виконавцем документального підтвердження,що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору,витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо не можливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №\~2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до відповідача із заявою про зняття арешту на належне їй нерухоме майно, однак відповідачем відмовлено у знятті такого обтяження. Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підставі для збереження арешту належного позивачу нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно [PERSON] та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право [PERSON] на вільне володіння, користування і розпорядження своїм нерухомим майном. Суд також звертає увагу, що [PERSON] позбавлена можливості іншим способом захисту своїх прав, аніж скасування арешту із належного їй майна. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом скасування арешту квартири [ADDRESS] зареєстрований 10.08.2006 реєстратором Перша тернопільська державна нотаріальна контора за реєстраційними номерами обтяження: 3584164, 3585047, 3585823 підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №010328, 09.08.2006 Державної виконавчої служби у м.\~Тернополі №2, знято з оригіналу АА №441878, державний виконавець Шмигельська Л.О.

Outcome: approved