Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Преміум Кредит», де третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що наприкінці листопада 2021 р. через систему «Дія» позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик\~В.В.\~ 14.03.2020 р. було вчинено виконавчий напис від зареєстрований в реєстрі за №4189 про стягнення з позивача\~на користь ТОВ «Преміум Кредит»\~суми боргу в розмірі 5317,05грн. за кредитним договором №01464 від 25.07.2018 р., який укладений між ТОВ «Преміум Кредит». На підставі виконавчого напису з позивача постійно списуються грошові кошти. Позивач вважає, що виконавчий напис не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, зокрема, виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, нотаріусом не перевірено безспірність суми боргу. Предмет позову становить вимога визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 14.03.2020\~р.,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №4189,виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик\~В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Преміум Кредит» суми боргу в розмірі 5317,05 грн. за кредитним договором №01464 від 25.07.2018 р., укладеним з ТОВ «Преміум Кредит». Позивач також в окремо заявленій вимозі просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Кредит» на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви та заяви за забезпечення позову у розмірі 1362,00 грн. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Позивач надав суду заяву від 23.05.2022 р. про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, вказував також, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 58). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 52; 72-73; 79-80), відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 45; 68-69). Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що 14.03.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4189, про стягнення з\~\~ [PERSON] яка є боржником за кредитним договором № 01464 від 25.07.2018 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Преміум Кредит», заборгованість за кредитним договором 01464 від 25 липня 2018р. Строк платежу за кредитним договором 01464 від 25 липня 2018 р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.12.2016р. по 13.02.2020 р. та загальна сума заборгованості становить 5317,05 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2508,06 грн.; із простроченої заборгованості за несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 1058,99 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1750,00 грн. ( а.с. 17). 27 березня 2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрите виконавче провадження № ВП 61663535 з примусового виконання виконавчого напису № 4189, виданого 14.03.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Преміум Кредит»,\~ заборгованості в розмірі 5317,05 грн. (а.с.18-19). Постановою від 23.12.2020 р. ВП 61663535 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. звернуте стягнення на доходи боржника - [PERSON] на виконання виконавчого напису № 4189, виданого 14.03.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В. В. (а.с. 20-21). Процесуальні дії у справі: -ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2021 року матеріали позовної заяви [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Кредит», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та заяву про забезпечення цього позову передано на розгляд за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 24-25); -- ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 р. справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36); -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 р. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича від 14.03.2021 р. (реєстр №4189) про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Кредит» суми боргу в розмірі 5317,05 грн. за кредитним договором №01464 від 25.07.2018 р. (а.с. 40-41); -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2022 р. витребувано\~від\~приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича документи, на підставі яких видавався виконавчий напис від 14.03.2020 р., зареєстрований в реєстрі за №4189, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Преміум Кредит» суми боргу в розмірі 5317,05 грн. за кредитним договором №01464 від 25.07.2018 р., який укладений між [PERSON] та ТОВ «Преміум Кредит»; витребувано\~від\~Товариства з обмеженою відповідальністю\~«Преміум Кредит» документи, які надавалися для видачі виконавчого напису від 14.03.2020 р., зареєстрованого в реєстрі за №4189, який виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Преміум Кредит» суми боргу в розмірі 5317,05 грн. за кредитним договором №01464 від 25.07.2018 р., укладеного [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Кредит». Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав боржника у зобов`язанні. Суд, дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі по тексту Порядок № 296/5). Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно із підпунктом 1.2 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.\~12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Під час розгляду справи, учасниками не надано суду доказів, про надання приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчику В. В., документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, а тому, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Сторонами не надано доказів, які б свідчили, що при вчиненні спірного виконавчого напису, нотаріусу, разом з відповідною заявою стягувача, було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 14.03.2020р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, сторонами не надано доказів, що кредитним договором № 01464 від 25.07.2018 р., укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Преміум Кредит», за невиконання умов якого приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, укладався сторонами та посвідчувався нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 та у Постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, враховуючи те, що суду не надано доказів, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, не надано нотаріально посвідченого договору, з приводу якого виникла така заборгованість, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що суд\~задовольнив клопотання\~про забезпечення\~позову та\~задовольнив позов\~в повному\~обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00 грн. сплачений позивачем квитанцією №36172983 від 17.12.2021р. (а.с. 1; 29) за подання заяви про забезпечення позову та судовий збір в сумі 908,00 грн. сплачений позивачем квитанцією №36172783 від 17.12.2021р. (а.с. 2; 28) за подання позову, а всього 1362,00 грн.

Outcome: approved