Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.07.2020, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не складається вже протягом тривалого часу, так як між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження його суперечить спільним інтересам. Також спільного господарства сторони не ведуть, відсутні й соціально - побутові відносини. Рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято остаточно і змінювати його наміру вона не має, оскільки примирятись з відповідачем вони пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Спільних дітей сторони не мають. В добровільному порядку відповідач не бажає звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану, для розірвання шлюбу. Спору щодо поділу спільного майна не має. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав особисто 07.12.2022 року засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17 липня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.07.2020, про що зроблено актовий запис №6 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не має. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить визнати за нею право іменуватися після розірвання шлюбу її дошлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved