Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті дядька позивачки [PERSON] відкрилась спадщина земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Красносільської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області загальною площею 3,55 га. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державний акт на право приватної власності на землю, який обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить\~ визнати за нею право власності, оскільки \~підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 12.01.2023 року. Ухвалою суду від 17.01.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву в якій визнала позов та просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія Р2 №628359. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв його рідний брат [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №71099577 від 06.01.2023. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Спадкове майно, складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 3,55 га на території Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області Родинні відносин позивачки та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] де її батьком записаний [PERSON] . Як спадкоємець за законом позивачка [PERSON] , прийняла спадщину, оскільки згідно довідки Володимирецької селищної ради Рівненської області №21 від 09.01.2023 проживала на час смерті із спадкодавцем. Роз`ясненням Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №35/01-16 від 11.01.2023 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці відмовлено, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] , оскільки оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки відсутній. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 420 від 08.12.2003 був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , був спадкоємцем майна [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті брата, позивачка [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом першої черги, проте відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку унеможливлює їй оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набула право власності на земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ст. 1272 ЦК України. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов [PERSON] визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається зі ст.205 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Прийняття такого рішення можливе і у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.200 ЦПК України. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved