Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивував свої вимоги тим, що 10 січня 2018 року виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1. Зазначив, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вона має протилежні погляди на сімейне життя. В останній час сторони не підтримують сімейних стосунків. Зауважив, що збереження сім`ї неможливо. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 16). 06.12.2022 [PERSON] усунув недоліки позовної заяви та надав до суду відповідні документи (а.с.19-21). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 31). Ухвалою Новосанжарського\~районного суду\~Полтавської області\~від 26\~січня 2023\~року витребувано з Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого 10 січня 2018 року виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1 (а.с.44-45). 09.02.2023 на адресу суду надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00038409531 від 07.02.2023 [PERSON] та [PERSON] , відповідно до актового запису № 1 від 10.01.2018 виконавчого комітету Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.50-51). Сторони повідомлялися про день та час судового розгляду належним чином. Позивач, його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Кудін О.М. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву до суду не надала.\~ Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторони не надавали. За правилами статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті; у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 20.02.2022 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що 10 січня 2018 року виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00038409531 від 07.02.2023 (а.с. 50-51). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. Так, шлюбні відносини між подружжям припинено, сім`я фактично розпалася. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. За правилами статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що 16 листопада 2022 року між «Адвокатським бюро Олександра Кудіна» в особі адвоката Кудіна О.М. та позивачем у справі [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. До суду стороною позивача разом з позовною заявою було надано примірник договору, зазначеного вище. Крім того, надано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.11.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.11.2022. Відповідно до акту виконання робіт (послуг) вартість гонорару адвоката складає 2000,00 грн (а.с. 10). Статтею 137 ЦПК України\~визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин 2 та 3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частино 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару\~або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів\~на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи\~№ 910/13071/19. Водночас,

Outcome: approved