Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25.11.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1834, посилаючись на те, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, тривалий час вони разом не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , яких позивачка просить залишити проживати з нею. У підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Завальнюк В.В. не прибули, до суду представник позивачки надав клопотання в якому просить розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У підготовчому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували свій шлюб 25.11.2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1834, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбуу\~сторін є\~спільні неповнолітні\~діти:\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.03.2008 року та серії [NUMBER] від 10.06.2014 року (а.с. 9-10). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, протягом тривалого часу вони разом не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть. Крім того, суд зазначає, що позивачка просить вирішити питання про визначення місця проживання дітей разом з нею. Вказує на те, що спору між нею та відповідачем про місце проживання дітей після розлучення не має. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у постанові №11 від 21.12. 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що при розірванні шлюбу судам необхідно визначати місце проживання дитини. В п.п. 4, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. В постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 р. у справі N 200/952/18 зазначено про наступне: за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки у підготовчому засіданні встановлено, що сторони зберігати шлюб не бажають, спір між сторонами щодо місця проживання дітей після розлучення відсутній, а тому суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін, а також за можливе після розірвання шлюбу залишити неповнолітніх дітей проживати разом із матір`ю, за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка понесені судові витрати покладає на себе, то відповідно судовий збір з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved