Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 11.12.2006 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 52000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 09.11.2022 року має заборгованість 61484,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 53666,47 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 2399,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками 5418,78 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою від 29.12.2022 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 30.12.2022. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено у позові, 11.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач\~ отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з Заяви (а.с.35), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 41-46). 08.02.2022 відповідач ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.36-40), у якому зазначено умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші важливі аспекти. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту. До матеріалів справи також виписку за договором (а.с.22-32), Довідку про зміну умов кредитування (а.с.33), Довідку про видані кредитні картки [PERSON] (а.с.34). Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Заяви, підписаної відповідачем, він звернувся до банку з метою отримання банківських послуг. З розрахунку заборгованості (а.с.5-21) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 09.11.2022 року становить 61484,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 53666,47 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 2399,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками 5418,78 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.259 ЦК України). Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору №б/н від 11.12.2006 і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути визначену позивачем до стягнення заборгованість на загальну суму 61484,85 грн. Відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору \~2481,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved