Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 27.07.2021 із позовною заявою, уточнивши її востаннє 30.11.2022, про стягнення із [PERSON] на свою користь грошову суму у розмірі 2\~132\~258,00 грн та покладення на відповідача судових витрат по справі. В обґрунтування позову позивач вказує, що 17.01.2006 складено не одну розписку про грошове зобов`язання, за якою [PERSON] взяв у [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 44\~000 євро та 12\~500 доларів США. У розписці строк повернення позик не встановлено, а тому позика має бути повернута протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги. Позивачем неодноразово пред`являлася вимога до відповідача про повернення позики в усній формі та письмовій, однак [PERSON] гроші не повернув, почав переховуватися від позивача. Зі слів матері [PERSON] він знаходиться у Сумській області, де переховується від кредиторів. На день подання уточненої позовної заяви, сума позики не повернута та становить 12\~500 доларів США, що дорівнює 457\~107,50 грн (по курсу НБУ на 27.11.2022 36,5686 грн за 1 долар США) та 44\~000 євро, що дорівнює 1\~675\~150,40 грн (по курсу НБУ станом на 27.11.2022 38,0716 грн за 1 євро), які [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь. За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 27.07.2021 матеріали позову передано в провадження судді Хомініч С.В., яка ухвалою від 26.01.2022 відкрила провадження по справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого провадження, задовольнила клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою від 13.06.2022 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Відповідно до Розпорядження №853 від 26.09.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням судді Хомініч С.В. у декретній відпустці. На підставі протоколу від 26.09.2022 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденка С.І., який ухвалою від 06.10.2022 прийняв справу до свого провадження. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що 17.01.2006 відповідачем укладено декілька розписок про отримання від позивача коштів у борг. За однією з них Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в 2008 році винесено рішення та стягнуто борг. Даний позов він пред`явив за іншою розпискою. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 17.01.2006 [PERSON] взяв у [PERSON] грошові кошти у розмірі 44\~000 євро та 12\~500 доларів США, зобов`язався повернути по мірі його можливості (а.с. 13, 29). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як зазначав неодноразово Верховний Суд в своїх постановах, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Верховний Суд у своїй постанові від 12.11.2020 у справі № 154/3443/18 зазначив, що розписка позичальника є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. На підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів, позивачем надано розписку, у якій [PERSON] зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, що свідчить про реальний характер договору позики. Як вбачається зі змісту наданої позивачем розписки від 17.01.2006, у ній не зазначено строку повернення коштів, отже, строк виконання цього зобов`язання настає після вимоги кредитора (а.с. 13, 29). Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою від 07.07.2021 про повернення грошових коштів за розпискою від 17.01.2006. Вимога направлялася відповідачеві за адресою його реєстрації рекомендованою поштою з повідомленням (а.с. 12, 32, 33). У судовому засіданні встановлено, та позивачем не заперечувалось, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2008 по справі 2-1928/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за грошовим зобов`язанням, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 364\~355,00 грн. Рішення набрало законної сили 11.07.2008 (а.с. 79-80). Даним заочним\~рішенням суду\~встановлено факт отримання [PERSON] 17.01.2006 у борг 44\~000 євро та 12\~500 доларів США від [PERSON] та факт повернення позичальником частини позиченої суми позикодавцю 16.03.2007 у розмірі 1\~000 доларів США, 15.10.2007 у розмірі 4\~000 доларів США. Судом з архіву суду витребувано копію вказаного заочного рішення від 08.05.2008 по справі №2-1928/08. Крім того, в порядку виконання вказаного заочного рішення державний виконавець Саксаганського відділу ДВС КМУЮ в Дніпропетровській області зверталася до суду з поданням про визначення частки майна боржника [PERSON] (а.с. 81). Як вбачається зі змісту заочного рішення суду від 08.05.2008, звертаючись до суду [PERSON] посилався на боргову розписку від 17.01.2006, зазначаючи дати та суми позичених коштів, та викладаючи факти, що є ідентичним фактам, викладеним у даній позовній заяві. Крім того, за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua встановлено, що [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення збитків за несвоєчасне повернення грошових коштів, у задоволенні якого заочним рішенням від 08.04.2015 відмовлено у повному обсязі (а.с. 83-84). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2015 залишено без змін (а.с. 85-86). Таким чином, суд приходить до висновку, що за наданою позивачем розпискою від 17.01.2006 заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2008 вирішено спір між тими ж сторонами та з тих же взаємовідносин, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Outcome: dismissed