Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 06.09.2008 року сторонами було укладено шлюб який був зареєстрований Виконкомом Бучанської міської ради Київської області Україна, про що 06.09.2008 року складено відповідний актовий запис № 81. У шлюбі сторони мають спільну дитину - син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки між позивачем та відповідачем розладились, стали частими сварки через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Вже тривалий час сторони проживають окремим життям та кожен своїми інтересами, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток спільної дитини. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, позивач та відповідач проживають разом, проте сімейного життя не ведуть шлюбних стосунків не підтримують. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, заперечував проти надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Крім того, [PERSON] неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи призначених на 17.09.2021 року, на 24.12.2021 року, на 08.09.2022 року, на 07.10.2022 року, на 11.11.2022 року, на 22.12.2022 року. Зважаючи на викладені обставини, оскільки [PERSON] була своєчасно сповіщена про час і місце розгляду справи, не вжила заходів для явки до суду, дана поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи, що порушує розумні строки розгляду справи та принцип рівності сторін. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Дана позиція висловлена також у висновку ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», де суд вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , вбачається, що 06.09.2008 року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області Україна зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 06.09.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 81. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб.

Outcome: approved