Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", далі АТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS50630559 від 27 серпня 2006 року [PERSON] 27 серпня 2006 року отримав кредит у розмірі 5593 грн. 89 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення умов укладеного кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 23 грудня 2021 року становить 91362 грн. 28 коп. та складається з заборгованості за кредитом - 0 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 12543 грн. 26 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 0 грн. 00 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 78819 грн. 02 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DNH4KS50630559 від 27 серпня 2006 року у розмірі 12666 грн. 15 коп., з яких 12543 грн. 26 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 122 грн. 89 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 78819 грн. 02 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.3). Відповідач до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності, справу розглядати без його участі (а.с.42). У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АТ КБ "ПриватБанк" згідно статуту (а.с.19-20) та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KS50630559. У заяві позичальника №DNH4KS50630559 від 27 серпня 2006 року, яку підписав [PERSON] , зазначено, що він звернувся в ЗАТ КБ «ПриватБанк» та просив надати йому строковий кредит у сумі 5593 грн. 89 коп. строком на 18 місяців, відсоткова ставки в розмірі 2,09% в місяць. Ціль кредитування: купівля ТНС та сплата комісії банку та компанії. Технологія кредитування: стандартна. Інформація про торгівельно-сервісне підприємство: ТОВ «Фламенко». Інформація про товар: портативний ПК LG LW40-F4JR, вартістю 4911 грн. 20 коп. (а.с.8). У вказаній заяві позичальника передбачені наступні банківські послуги банку: для повного розрахунку за товар і сплати комісії банку та ТОВ «Приват Кредит» (далі компанія) за консультативні послуги, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 5593 грн. 89 коп. на строк 18 місяців по 27.02.2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «17» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 377 грн. 04 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до заяви та умов. Позичальник доручає банку без додаткового узгодження перерахувати кредитні кошти в день надання: в сумі 4511,20 грн. на поточний рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі: ТОВ «Фламенко», а також комісію компанії, зазначену в п.2.2. умов на рахунок в Приватбанку. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується предметом застави, складає 6786 грн. 72 коп. Згідно п.4.2. умов при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Крім того, у заяві позичальника №DNH4KS50630559 від 27 серпня 2006 року, підписаній [PERSON] , вказано, що відповідач отримав інформаційно-консультативну послугу від ТОВ «Приват Кредит» у повному обсязі до отримання кредиту від Приватбанку. Він ознайомився та згоден з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтверджує факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в Приватбанку, а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється, та відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Він підтверджує, що отримав оригінал кредитного договору та виражає свою згоду, що ця заява разом з запропонованими Приватбанком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Він підтверджує, що вся надана ним інформація достовірна. Зобов`язується про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення. Разом з цим, Тарифи, посилання на які є у заяві позичальника №DNH4KS50630559, як на складову частину кредитно-заставного договору, позивачем суду не надано. Згідно з п.п. 3.2.2., 3.2.3, 3.2.9. п.3.2. розділу 3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.9-12) позичальник зобов`язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Пунктами 4.1, 4.2, 4.7. розділу 4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.9-12) передбачено, що за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Згідно ст.212 ЦК України при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві. Розраховані відповідно до цього пункту умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно з п.п. 5.5. розділу 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.9-12) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Частинами першою та другою ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша ст.626 ЦК України). Частиною першою ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої та другої ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України установлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на які посилається АТ КБ «ПриватБанк» в обґрунтування позовних вимог, не підписані [PERSON] , а тому не можуть бути покладені в основу рішення суду для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів, які б свідчили про те, що при укладенні із [PERSON] кредитного договору №DNH4KS50630559 від 27 серпня 2006 року, діяли Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) саме в цій редакції, що була додана позивачем до позовної заяви. 02 лютого 2023 року відповідачем [PERSON] була подана до суду письмова заява про застосування позовної давності. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно пункту першого частини 2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Частиною першою ст.259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до частин першої та п`ятої ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Частинами третьою та четвертою ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.9-12), додані АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви, не підписані відповідачем, а тому не може вважатися складовою кредитного договору, у тому числі і в частині збільшення позовної давності, позивачем не доведено укладення між сторонами договору, який передбачав би збільшення строку позовної давності, тому в даному випадку застосуванню підлягає загальний трирічний строк позовної давності, передбачений законом. Така ж позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі №6-240цс14, від 04листопада 2015 року усправі №6-1926цс15. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумаченняі застосування Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, наголошує,що позовна давність -це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строківпозовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, хищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися вразі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21жовтня 1996 оку за заявами №22083/93,22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ«Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). У ході розгляду справи судом позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що після закінчення дії договору (27 лютого 2008 року) [PERSON] здійснювалися будь-які платежі в рахунок погашення заборгованості, що свідчило б про переривання строку позовної давності. Таким чином, строк позовної давності розпочався 28 лютого 2008 року та закінчився 01 березня 2011 року. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в позові необхідно відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до ст.ст. 6, 207, 256-261, 266-267, 626, 628, 633, 634, 638 ЦК України,

Outcome: dismissed