Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.12.2022 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.12.2022 та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, син проживає з нею. Відповідач допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не надає, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з указаним позовом. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач про розгляд справи повідомлений, правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовної заяви та стягнення аліментів не заперечував (а.с.16). Через неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Батьком дитини в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 11.10.2022 зазначено відповідача в справі, [PERSON] (а.с.5). Підставою внесення відомостей про батька в актовий запис про народження стала заява про визнання батьківства № 27/20.3-40 від 14.09.2022, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану у громадян щодо актового запису про народження (а.с.28-30). Малолітній син [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем у справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). У позовній заяві позивач стверджує про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання сина, а також те, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, до суду не з`явився, доказів протилежного останній суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення малолітньої дитини, у зв`язку з чим, вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення з 12.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved