Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі ВОД АБ «Укргазбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних. Позов мотивовано тим, що 24.09.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 146-Ф/07, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 95\~530,00 доларів США та зобов`язувався в порядку та умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.09.2009 року в цивільній справі № 2-1226/2009 стягнуто з [PERSON] на користь банку борг, що складає 86120,49 доларів США, пеню по кредиту та відсотках в розмірі 1266,53грн., судові витрати: судовий збір 230доларів США та ІТЗ в розмірі 30,00грн. В процесі примусового виконання рішення суду було реалізоване майно та 23.06.2011 року кошти від його реалізації в сумі 240355,00грн перераховані банку. За період з 24.02.2019р. по 23.02.2022р. банк нарахував 3 % річних у розмірі 5058,76доалірва США, що еквівалентно 146\~641,81грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28.12.2022року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи\~вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.09.2009 року в цивільній справі № 2-1226/2009 стягнуто з [PERSON] на користь банку борг, що складає 86120,49 доларів США, пеню по кредиту та відсотках в розмірі 1266,53грн., судові витрати: судовий збір 230доларів США та ІТЗ в розмірі 30,00грн. В процесі примусового виконання рішення суду було реалізоване майно та 23.06.2011 року кошти від його реалізації в сумі 240355,00грн перераховані банку. Отже рішення суду до цього час відповідачем не виконане в повному обсязі, заборгованість за кредитним договором погашена лише частково. Позивач, звертаючись до суду, вказує, що рішення не виконане в повному обсязі та здійснив розрахунок розміру 3% річних відповідно до\~ст.625 ЦК України\~за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 5058,76доларів США, що еквівалентно 146\~641,81грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує, що предметом позову в цій справі є стягнення на підставі\~ст. 625 ЦК України\~3 % річних за прострочення відповідачем виконання зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2, та ч. 5\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже між сторонами виникло грошове зобов`язання на підставі рішення суду. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч.2\~ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Частина друга\~статті 625 ЦК України\~визначає, що 3 % річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку % річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України\~сум (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 04 червня 2019 року в справі №916/190/18, п.64). За таких обставин, враховуючи не виконання грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішенням суду з урахування частково сплачених коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних. За період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року сума 3% річних становлять 5058,76 доларів США. Розрахунок проведений вірно з урахування того, що сума заборгованість не виконаного зобов`язання за рішенням суду в межах заявлених вимог становить 56208,44 доларів США, а кількість днів прострочення - 1096. Вказана сума встановлена судом і ніким не оспорюється. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що відповідачем не виконане зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, визначеної рішенням суду, чим порушено права позивача, тому таке порушення підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 5058,76 доларів США, а позов - задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивач підлягає стягненню 2481,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved