Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

10 січня 2023 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначає, що протягом останнього року відносини з Відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. [PERSON] додала, що подружні відносини припинились 9 місяців тому, з цього часу вона з відповідачем не проживає, спільне господарство сторони не ведуть, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 17.01.2023р., відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 15 лютого 2023р. о 10 год. 00 хв. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подала заяву від 30.01.2023 р., згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задоволити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судовезасідання нез`явився,але подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що визнає позовні вимоги (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 27 вересня 2019 р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Як зазначає позивач, сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, у зв`язку із чим остання не бачить сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач по справі не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. За таких обставин по справі, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, визнання ним позовних вимог, фактичне припинення сімейних відносин, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно доч.2ст.115Сімейного кодексуУкраїни рішеннясуду пророзірвання шлюбупісля набранняним законноїсили надсилаєтьсясудом дооргану державноїреєстрації актівцивільного стануза місцемухвалення рішеннядля внесеннявідомостей доДержавного реєструактів цивільногостану громадянта проставленнявідмітки вактовому записіпро шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536, 80 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 536, 80 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved