Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - Служба в справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовано наступним. В 2008 році відповідач уклала шлюб з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] , який є онуком позивача. Спільне життя у відповідача з [PERSON] не склалося, шлюб між ними було розірвано та припинено спільне проживання. В 2016 році відповідач уклала шлюб з [PERSON] , проживає за кордоном, востаннє приїздила до України в травні 2019 року, з того ж часу не бачила свого сина. Батько дитини, [PERSON] перебував на службі в Збройних Силах України за контрактом. 07.05.2022 під час виконання бойових завдань загинув. [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , яка його виховує та піклується про нього. Враховуючи, що відповідач свідомо не бере участі у вихованні сина, просила позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2022 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 01.12.2023 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що після розірвання шлюбу між відповідачем та [PERSON] , батько дитини в повній мірі утримував свого сина, оплачував школу та додаткові заняття, купував продукти харчування та одяг. [PERSON] залишився проживати з нею, оскільки її дочка (мати дитини) виїхала за кордон, а батько дитини створив нову сім`ю та не мав належних умов для проживання дитини. Після загибелі [PERSON] , дитина фактично залишилася без батьківського піклування та засобів для існування. Вказала, що її дочка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться здоров`ям сина, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням. Враховуючи, вказані обставини, просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судові повістки, що направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина та подання № 101-7500/02 від 03.11.2022 щодо призначення позивача піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, що наявна в матеріалах справи. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу утриманням дитини займався батько, а вихованням бабуся, яка є позивачем у справі. В подальшому 12.11.2016 [PERSON] уклала шлюб з громадянином російської федерації [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] проживає з чоловіком в м. Волжськ, російської федерації. [INFO] батько дитини, [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, яка наявна в матеріалах справи. Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-7499/02 від 03.11.2022 відповідач у справі, матір неповнолітнього сина [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан його здоров`я. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] не заперечував щодо позбавлення матері батьківських прав. Враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження умов проживання неповнолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] встановлено, що для [PERSON] створені належні умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку. Як зазначила позивач в судовому засіданні, мати з дитиною тривалий час не бачилася, матеріально не забезпечує сина, станом його здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його розвитку тощо. На даний час дитина повністю знаходяться на утриманні позивача, відповідач байдуже ставиться до долі сина. Водночас, бабуся дбає про неповнолітнього [PERSON] , відповідно до довідки № 54 від 13.06.2022, [PERSON] займається у ДСШ «Бусідо», відвідує секції, поїздками на змагання, збори та оплатою занять займається його бабуся [PERSON] . Мати, [PERSON] не цікавиться дитиною, у вихованні сина участі не бере. Відповідно до довідки № 03-01/322 від 13.06.2022, неповнолітня дитина [PERSON] навчається в 8 -Т класі школи І-ІІІ ступенів № 309 Дарницького району м. Києва. Мати, [PERSON] , не цікавиться навчанням сина в школі, участі у вихованні не бере, батьківські збори не відвідує. Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Дарницького району м. Києва від 15.06.2022 №799, [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, до 2017 року дитина відвідувала Центр з матвр`ю, з березня 2017 року по теперішній час на амбулаторному прийомі у лікаря-педіатра та лікарів спеціалістів в більшості випадків з дитиною бабуся або дідусь. Особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач добровільно відмовилася від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не бачиться із сином, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на матір обов`язку не виконує. Більш того, за тривалий час розгляду справи в суді, відповідач не вжила заходів щодо відновлення стосунків із сином. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого сина. При цьому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача спрямовано насамперед на захист інтересів неповнолітньої дитини та є засобом стимулювання відповідача до належного виконання нею своїх обов`язків, яка, в разі зміни свого ставлення до дитини та своїх батьківських обов`язків, матиме змогу звернутися до суду з відповідним позовом та поновити свої батьківські права. Що стосується заявленої позивачем вимоги про встановлення опіки над [PERSON] та призначення її опікуном, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживає разом з [PERSON] , яка про нього піклується, займається його вихованням та виконує батьківські обов`язки по відношенню до нього. Частиною 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-7500/02 від 03.11.2022, орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва, вважає за можливе призначити [PERSON] піклувальником над [PERSON] , [INFO] , оскльки [PERSON] перебуває у сімейних, родинних відносинах з дитиною, утримує хлопчика, з турботою ставиться до нього. При цьому враховано бажання самої дитини. Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, про доцільність встановлення піклування над [PERSON] та призначення його піклувальником [PERSON] . Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial