Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

22 листопада 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 06 червня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №213. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У цьому шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У 2021 році відповідач [PERSON] виїхав за межі України і з того часу вона не підтримує зв`язку з відповідачем. Подружнє життя не склалося через несумісність їх характерів та різницю в поглядах на сімейне життя. Вона з дітьми отримала статус внутрішньо переміщених осіб та стала на облік в соціальній службі м. Нововолинська. Фактично подружні стосунки між нею та відповідачем припинені, шлюб носить формальний характер, а оскільки подальше перебування у ньому є недоцільним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку. Також просить стягнути з відповідача в свою користь судовий збір в сумі 992,40 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 24). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим викликом розміщеним на офіційному сайті судової влади (а.с. 37). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копії свідоцтва на про народження [PERSON] (а.с.7), копії паспорта [PERSON] (а.с.8-9) та [PERSON] (а.с.11-13), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 992,40 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.4).

Outcome: approved