Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 квітня 2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 28. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, зникла взаємоповага та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Вона не має наміру поновлювати подружні відносини з відповідачем. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач частково припинив належним чином забезпечувати дитину. Він є працездатним, працює у відділенні поліції № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та має постійний заробіток, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, просить розгляд справи проводити без її участі, про що зазначила за змістом позову (а.с.2). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден (а.с. 20). Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 28 квітня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №28. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності, що вбачається зі змісту позовної заяви. Дитина за змістом позову проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.6). Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 992 грн. 40 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с.7). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved