Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 13 жовтня 2020 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №1892. Від спільного подружнього проживання у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, вони не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, хоча з початку їхнього спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини. Між ними виникають різного роду непорозуміння, суперечки та сварки, що негативно впливає на її здоров`я та виховання дітей. Зазначає, що втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільно з чоловіком як подружжя не проживають протягом тривалого часу, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Просить суд шлюб розірвати, малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, позивачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов задоволити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2020 р., що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб зареєстровано у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) актовий запис №1892 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, на примирення не згідна, а подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] », як вона цього просить. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, дітей, суд доходить висновку, що сім`я розпалася, тому шлюб слід розірвати, малолітню дочку, [PERSON] слід залишити проживати з матір`ю. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,160 СК України,

Outcome: approved