Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

27.07.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання майна, за підсудністю згідно з ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2022 року. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на його користь частину витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 860,70 грн. Свої вимоги обгрунтовував тим, що він та відповідач є співвласниками житлового будинку загальною площею 577,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] в рівних частках - по частині в кожного. Частки в натурі не виділені. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року в справі №757/66376/19-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто з відповідача на користь позивача 196 200,00 грн у відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку, понесених позивачем за період з вересня 2016 року по жовтень 2019 року в сумі 446 800 грн, тобто по 223 400 грн з кожного співвласника, з урахуванням частково компенсованих йому відповідачем витрат в розмірі 27 200 грн. Проте, за період з 2016 року по грудень 2019 року ним були понесені також витрати зі сплати житлово-комунальних послуг: з постачання природного газу в розмірі 223 299,03 грн; з постачання електричної енергії в розмірі 180 103,50 грн. Крім того, витрати з охорони майна (послуги спостереження за системи ТС за допомогою ЦС), що надає ТОВ «Охорона-Комлекс ЄС») в розмірі 1 200 грн за період - листопад та грудень 2019 року. Загальна сума вказаних витрат становить 404 602,53 грн, тобто по 202 301,27 грн з кожного співвласника. При цьому, зазначав, що відповідач частково відшкодувала йому вказані понесені ним витрати, перерахувавши на його банківський рахунок суму в розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у якості відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц. Однак, решту витрат зі сплати житлово-комунальних послуг з постачання природного газу та постачання електричної енергії, а також послуг з охорони, загальна сума яких становить 186 069,10 грн (із розрахунку: 202301,27 грн - (43 432,17 грн - 27 200 грн) =186069,10 грн) відповідач не відшкодовує. Таким чином, позивач вважає, що з урахуванням відшкодованих відповідачем понесених ним витрат у розмірі 43 432,17 грн, відповідач має сплатити на його користь 186 069,10 грн. Крім того, позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 860,70 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху з надання строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків у встановлений законом строк (а.с. 120-121). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в даній справі (а.с.125). Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. При цьому, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених п. п.1-4 частини 1 зазначеної статті. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явилася та причини неявки не повідомила, відзиву не подала та позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з ухвалення заочного рішення на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2013 року в справі № 362/4645/13-ц за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 577,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за кожним (а.с. 11-13). У грудні 2019 року [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку (а.с.15). Згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року в справі №757/66376/19-ц позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь позивача 196 200,00 грн у відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку, понесених позивачем за період з вересня 2016 року по жовтень 2019 року в сумі 446 800 грн, тобто по 223 400 грн з кожного співвласника, з урахуванням частково компенсованих йому відповідачем витрат в розмірі 27 200 грн (а.с. 15-17). Звернувшись до суду з даним позовом до [PERSON] , позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати житлово-комунальних послуг, а саме: за постачання природного газу та електричної енергії за період з 2016 року по грудень 2019 року та витрати з охорони майна за листопад та грудень 2019 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком ним понесені такі витрати: за період з 2016 року по грудень 2019 року за постачання природного газу - 223 299,03 грн, а за постачання електричної енергії - 180 103,50 грн; за охорону майна за листопад та грудень 2019 року - 1 200 грн. Загальна сума вказаних витрат становить 404 602,53 грн (404 602,53 : 2 = 202 301,27), тобто по 202 301,27 грн з кожного співвласника. На підтвердження понесених позивачем витрат зі сплати житлово-комунальних послуг та витрати з охорони майна, останній надав дублікати квитанцій АТ КБ «ПриватБанку» та платіжних доручень АТ «ОТП Банк» (а.с.18-98). Відповідно до остаточного розрахунку наданого позивачем стягненню з відповідача на його користь підлягає 186 069,10 грн, враховуючи часткове відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат у розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц, а саме: 202301,27 грн - 43 432,17 грн - 27 200 грн =186 069,10 грн. Заявляючи позовні вимоги до відповідача, позивач просив стягнути з відповідача на його користь частину витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн. Відповідно до ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України). За змістом п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Як передбачено в п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна. Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Так, сторони є співвласниками житлового будинку і відповідно до закону зобов`язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, в тому числі й оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідач, як і позивач є власником частини житлового будинку. Позивач за період з 2016 року по грудень 2019 року поніс витрати на житлово-комунальні послуги: з постачання природного газу в розмірі 223 299,03 грн та з постачання електричної енергії в розмірі 180 103,50 грн, а також витрати за охорону майна за листопад та грудень 2019 року в розмірі 1200 грн, на загальну суму 404 602,53 грн, що підтверджується дублікатами квитанцій АТ КБ «ПриватБанку» та платіжних доручень АТ «ОТП Банк» (а.с.18-98). Оскільки загальна сума понесених позивачем витрат становить 404 602,53 грн, відповідно частина цієї суми складає 202 301,27 грн (404 602,53 : 2 = 202 301,27). Як встановлено судом і не заперечується позивачем, відповідач в добровільному порядку відшкодувала позивачу частину понесених ним витрат в розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 186 069,10 грн (202 301,27 грн - 43 432,17 грн - 27 200 грн =186 069,10 грн). За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] частини витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн підлягає задоволенню. У зв?язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1860,70 грн підтверджується квитанцією № 551510041 від 15 липня 2021 року (а.с.1). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 1 860,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved