Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 16.10.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 3462, розірвати. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 16.10.2020 вона перебуває в шлюбі з [PERSON] від якого мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Почуття любові та поваги один до одного втрачені і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 24.10.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 16.11.2022 о 10.00 годині. 16.11.2022 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 10.00 год. 09.12.2022. 09.12.2022 та 11.01.2023 судовий розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] , який вказав, що не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з невідкладним виїздом за межі України до країн ЄС. Судове засідання призначено на 09:30 год 15.02.2023. 15.02.2023 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Від представника позивача - адвоката Панченко О.О. надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі позивача, позов підтримують та просять задовольнити. Окрім того, просила не відкладати судовий розгляд справи, а клопотання відповідача про відкладення розгляду справи просила не задовольняти з тих підстав, що ним до суду не надано докази перебування за межами України, відзив на позов не надходив, отже, фактично відповідач зловживає процесуальними правами та вчиняє дії на затягування розгляду справи. Суд обов`язкову явку сторін не визнав, строк на примирення відповідач надати не просив. 14.02.2023 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло аналогічне клопотання про відкладення судового розгляду, через те, що не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з невідкладним виїздом за межі України до країн ЄС. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (частина 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Права та обов`язки сторін визначені статтями 43 та 49 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно положень пункту 2 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. (частина 3 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України) При цьому відповідно до положень частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального\~кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального\~кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За весь час перебування справи в провадженні суду, з часу відкриття провадження у справі, відповідач жодного разу не прибув у судове засідання, неодноразово (16.11.2022, 08.12.2022 та 14.02.2023) направляв через систему "Електронний суд" ідентичні за змістом клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, та обґрунтовані тими ж причинами неможливості прибуття. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка не з`явилась в судове засідання та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що підтверджені належними доказами. Разом з тим, відповідач, посилаючись на те, що не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з невідкладним виїздом за межі України до країн ЄС, але не надав жодного доказу на підтвердження цих обставин. Наведені обставини, суд вважає такими, що направлені на затягування розгляду справи, та містять ознаки зловживання процесуальними правами у розумінні пункту 1 частини 2 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на вище викладене, ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, суд визнає неявку без поважних причин та розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних та доказів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.10.2020, підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2020 (а. с. 13). Від шлюбу сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а. с. 14). Позивач [PERSON] з 11.11.2000 по теперішній час зареєстрована проживаючою в [ADDRESS] , місце перебування (довідка переселенця №1602-7500266206) зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] (довідка про реєстрацію місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 12.11.2020, довідка переселенця 1602-7500266206 від 20.04.2022) (а. с. 5, 6-7). Між позивачем [PERSON] та відповідачам [PERSON] 13.11.2020 укладено шлюбний договір (а. с. 10-12). Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, відповідач будь-якої зацікавленості у збереженні шлюбу не виявив, а позивач, у свою чергу, вважає цей шлюб таким, що суперечить її інтересам. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзиву проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати зі сплати судового збору (а. с. 1), які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved