Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 10216,22 грн на підставі положень ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 651 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2005 року № 630. Свій позов мотивувало тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2022 скасовано судовий наказ, виданий 10.06.2022 у справі №127/11452/22 про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.04.2020 по 31.10.2021 у розмірі 10216,22 грн, а також витрат з оплати судового збору в розмірі 248,10 грн. Житлове помешкання по [ADDRESS] , де зареєстрований та проживає відповідач забезпечується послугами з централізованого опалення, згідно з Реєстром навантажень об`єктів, теплопостачання яких здійснюється від КП ВМР «ВМТЕ», затвердженим Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, та підтверджує, що даний житловий будинок технічно підведений до мереж КП ВМР «ВМТЕ». Водночас рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 №2634 погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». КП ВМР «ВМТЕ» своєчасно, належної якості надає послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач щомісячно отримує платіжні вимоги щодо сплати боргу, однак у період з квітня 2020 року по жовтень 2021 року відповідач заборгував за надані послуги з централізованого опалення на суму 10216,22 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з квітня 2020 року по жовтень 2021 року, а також понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. 04.11.2022 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх. №71238) у якій вказав, що заявлена до стягнення із відповідача заборгованість у розмірі 10216,22 грн виникла за послуги з централізованого теплопостачання до яких входять послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 08.12.2022, у межах строку встановленого судом, відповідач [PERSON] , подав до суду відзив на позовну заяву (вх. №79971) згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на необґрунтованість та безпідставність вимог позивача. Вказав, що на підставі рішення Вінницької міської ради від 09 серпня 2006 року № 01-17-2286 відповідачу надано дозвіл на від`єднання від мереж центрального опалення та встановлення систем опалення з використанням природного газу у квартирі. Відповідно до акту відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання від 29 вересня 2006 року, підписаного представниками житлово-експлуатаційної контори №10, ТОВ «Вінінтер-Тел-САТ» та ДП ВАТ «Теплокомуненерго «Маяк», здійснено відключення квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] , від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та встановлено водонагрівальний котел для власного користування. Покази лічильника гарячої води, із заводським номером 324278, становили 73 м3. Покази лічильника гарячої води в період з січня 2017 по грудень 2022 є незмінними та становлять 82 м3, що підтверджується рахунками за надані житлово-комунальні послуги та актом про прийняття вузла розподільчого обліку/приладу-розподілювача теплової енергії на абонентський облік від 26 травня 2022 року. Таким чином, з огляду на вищезазначене, споживання гарячої води та послуг з опалення квартири не здійснювалось, що в свою чергу унеможливлює наявності будь-якої заборгованості за послуг теплопостачання, які надає позивач. Крім того, відповідач вказує, що на підтвердження надання позивачем послуг та споживання їх відповідачем останній не надав жодних доказів. 13.12.2022 позивач у свою чергу подав відповідь на відзив (вх. №80809) згідно якої позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Позивач не заперечує той факт, що у квартирі [ADDRESS] з 29.09.2006 обладнано систему індивідуального опалення. Водночас згідно копії акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 29.09.2006, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, у вказаній квартирі залишено послугу гарячого водопостачання, лічильник гарячої води №824278. До теперішнього часу квартира відповідача у встановленому законодавством порядку не від`єднана від внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Починаючи з квітня 2020 року відповідач не передавав до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» показання квартирного обліку гарячої води (лічильника гарячої води) у зв`язку з чим, враховуючи відсутність на той час у будинку по [ADDRESS] будинкового засобу обліку гарячої води, нарахування плати за послугу гарячого водопостачання до лютого 2021 року включно проводилось за нормативами (нормами) споживання відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб в залежності від кількості днів надання послуги в розрахунковому періоді, відповідно до розділу ІХ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. Протягом зазначеного періоду відповідач не надавав КП ВМР «ВМТЕ» фактичні показання квартирного засобу обліку гарячої води та не звертався до позивача щодо коригування плати за послугу гарячого водопостачання. Норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» погоджено рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 № 2634, згідно з яким норма споживання гарячої води у будинку по [ADDRESS] становить: 28 днів у місяць - 2,94 м3 на одну особу на місяць; 29 днів у місяць - 3,045 м3 на одну особу на місяць; 30 днів у місяць - 3,15 м3 на одну особу на місяць; 31 день у місяць - 3,255 м3 на одну особу на місяць. До прийняття зазначеного рішення норми споживання гарячої води житлових будівель встановлювались відповідно до КТМ 204 України 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та вони відповідали зазначеним вище нормам на одну особу. Згідно акта № 1113 від 03.12.2020 у житловому будинку по [ADDRESS] було проведено опломбування розподільчого приладу обліку. 01.03.2021 лічильник гарячої води у квартирі [ADDRESS] було знято з абонентського обліку у зв`язку з завершенням терміну повірки, після чого нарахування за спожиту послугу гарячого водопостачання проводилось згідно з показаннями будинкового засобу обліку, який встановлено у будинку, відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб відповідно до пункту 4 розділу І та розділу ІХ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. Нарахування за послугу гарячого водопостачання проводилось на трьох зареєстрованих осіб, враховуючи інформацію щодо зареєстрованих осіб, що була надана позивачеві Міським комунальним підприємством «Управляюча компанія «Житло-Гарант». Відповідач [PERSON] не повідомляв КП ВМР «ВМТЕ» про зміну фактичної кількості осіб, які проживають у квартирі та відповідно користуються послугами централізованого теплопостачання. При зверненні КП ВМР «ВМТЕ» до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з [PERSON] та [PERSON] ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2022 у справі №127/5013/22 було відмовлено, оскільки інформація про [PERSON] у реєстрі територіальної громади м. Вінниці відсутня, тому в подальшому вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за адресою : [ADDRESS] пред`явлено лише до [PERSON] . Крім того, житловий багатоквартирний будинок по [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення у зв`язку з чим теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будинку. У надісланому на адресу споживача за адресою: [ADDRESS] Єдиному рахунку за надані житлово-комунальні послуги за січень 2021 року споживача повідомлено про закінчення міжповірочного інтервалу приладу розподільного обліку гарячої води та про необхідність їх повірки в термін до 28.02.2021 за рахунок споживача, а також роз`яснено; що з 01.03.2021 нарахування за послуги за квартирними лічильниками з простроченим терміном повірки буде проводитись за нормативами споживання або за показниками приладів комерційного обліку. Із цього ж Єдиного рахунку вбачається проведення нарахувань за послугу з постачання гарячої води та зазначення показів приладу обліку гарячої води: попередні покази - 120,27, поточні покази - 129,06. Отже, відповідач володів інформацією щодо проведення нарахувань за послугу гарячого водопостачання за нормативами споживання, при цьому він не надав позивачу доказів щодо підтвердження здійснення повірки розподільчого приладу обліку. 31.01.2023 позивачем подано письмові пояснення (вх. №7914) щодо порядку проведення періодичної повірки засобів обліку води, які встановлені у квартирі. Так як 01.03.2022 лічильник гарячої води у квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] було знято з абонентського обліку у зв`язку із завершенням терміну повірки, нарахування за спожиту послугу гарячого водопостачання проводилося згідно показання будинкового засобу обліку, який встановлено у будинку, відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб. У надісланому на адресу споживача за адресою: [ADDRESS] Єдиному рахунку за надані житлово-комунальні послуги за січень 2021 року споживача повідомлено про закінчення міжповірочного інтервалу приладу розподільного обліку гарячої води та про необхідність їх повірки в термін до 28.02.2021 за рахунок споживача, а також роз`яснено; що з 01.03.2021 нарахування за послуги за квартирними лічильниками з простроченим терміном повірки буде проводитись за нормативами споживання або за показниками приладів комерційного обліку. Посилання відповідача [PERSON] на те, що в порушення Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474, його не було повідомлено не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, шляхом надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, є безпідставним. При цьому, положення Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474 стосуються лише повірки засобів вимірювальної техніки, яка є складовою частиною вузла (вузлів) комерційного обліку. У судовому засіданні представник позивача Гонтар І.А., яка діє на підставі довіреності №05/33 від 19.09.2022, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Як слідує із витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Крім того реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №46776 від 05.10.2022, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 18). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Щомісяця позивач нараховував по вказаному помешканню плату за надані послуги з теплопостачання, однак кошти за вказані послуги сплачувалися не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Докази щодо звернення в установленому законодавством порядку в період за який проводиться стягнення з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять. Як вбачається із витягу з протоколу №18 від 08 серпня 2006 року засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з питань від`єднання споживачів від мереж ЦО і ГВП №01-17-2286 від 09.08.2006 вирішено надати громадянину [PERSON] дозвіл на від`єднання від мереж ЦО та встановлення системи опалення з використанням природного газу в квартирі за адресою [ADDRESS] (а.с. 40). Разом з тим, позивач не заперечує тієї обставини, що у квартирі [ADDRESS] з 29.09.2006 обладнано систему індивідуального опалення. Водночас згідно копії акта про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 29.09.2006, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП протокол №26 від 17.10.2006, під час відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП було залишено послугу гарячого водопостачання - лічильник гарячої води №824278 із зафіксованим показником 73 м3 (а.с. 41). У судовому засіданні відповідачем не заперечувалося залишення послуги гарячого водопостачання у вказаній квартирі, так як останній припускав, що у разі потреби користуватиметься цими послугами, відтак, відповідач є споживачем послуг гарячого водопостачання. Матеріали справи не містять доказів про укладення відповідачем письмового договору. Разом з тим, відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Сторони визнають ту обставину, що нарахування по гарячій воді по вказаному помешканню здійснювалось за показниками індивідуального лічильника, який встановлений в помешканні відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правил) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно оборотної відомості та розрахунку суми заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання за період з квітня 2020 року по жовтень 2021 року за адресою: [ADDRESS] , становить 10216,33 грн, з урахуванням перерахунку - 196,10 грн та часткової сплати - 363,35 грн, з яких: 412,50 грн - нарахування по опаленню, 10363,17 грн - нарахування з гарячого водопостачання (а.с. 9, 10). Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 11 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується гідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Аналогічні за змістом норми містять й положення ст. 10,11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Відповідно до положень Закону України «Про метрологію» та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» не повірені лічильники не є приладами обліку і їх показники не можуть братися до уваги. За змістом положень вказаних нормативних актів до уваги беруться показники засобів обліку, які є справними, повіреними та опломбованими. Відповідно до пункту 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. Вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Право власності на встановлені відповідно до цієї статті вузли розподільного обліку/прилади - розподілювачі теплової енергії належить власникам (співвласникам) приміщень, у яких такі вузли обліку встановлені, якщо інше не встановлено законом або договором (абз. 5 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував свій обов`язок щодо здійснення повірки лічильника, при цьому вказав, що позивач не повідомив його належним чином про необхідність проведення повірки лічильника. Як вбачається із єдиного рахунку за наданні житлово-комунальні та інші послуги за січень 2021 року вказано показники гарячої води (120.27 - попередні покази, 129.06 - поточні покази), а також повідомлено, що міжповірочний інтервал приладів розподільного обліку гарячої води закінчився; в термін до 28.02.2021 необхідно здійснити їх повірку що виконується за рахунок споживача; з 01.03.2021 нарахування за послуги за квартирними лічильниками з простроченим терміном повірки буде проводитись за нормативами споживання та або за показниками приладів комерційного обліку (а.с. 50). Таким чином, [PERSON] було повідомлено про закінчення строку повірки лічильника, однак вказане повідомлення було залишено ним без реагування, тому заперечення відповідача у цій частині є безпідставними та не можуть бути прийняті судом до уваги. Отже враховуючи, що позивачем здійснювалось нарахування за послугу гарячого водопостачання згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018, а сам порядок нарахування плати за послуги з гарячого водопостачання відповідачем не заперечувався, заявлені позивачем вимоги щодо їх стягнення підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання місць загального користування слід звернути увагу на наступне. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716св17) та постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18-ц (провадження № 61-22793св19). КП ВМР «ВМТЕ» здійснювало забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи індивідуального (автономного) та централізованого опалення будинку [ADDRESS] , а тому надані послуги підлягають сплаті відповідачем. При цьому, суд звертає увагу, у судовому засіданні відповідач не заперечував свого обов`язку щодо оплати ним послуг щодо опалення місця загального користування та вказав, що здійснює їх оплату, однак жодних доказів на підтвердження сум та період здійсненої оплати не надав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2481,00 грн.

Outcome: approved