Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що 06.06.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб та [INFO] у них народилась спільна дитина - донька [PERSON] . Згодом відносини з чоловіком погіршились, вони перестали проживати однією сім`єю, батько дитини почав жити окремо. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2017 року шлюб між ними було розірвано. Із самого народження дитина проживала за місцем реєстрації матері: [ADDRESS] . Протягом кількох років батько [PERSON] взагалі не виконує жодних з покладених законом на батьків обов`язків по відношенню до своєї доньки, а саме: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у її вихованні; не проявляє зацікавленості в подальшій долі дитини, взагалі не цікавиться її успіхами, станом здоров`я; не турбується про фізичний і духовний розвиток; не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Позивачка [PERSON] просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, у цивільній справі відкрите провадження. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2022 року підготовче провадження закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Скрипченко Д.В. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Позивачка пояснила, що з часу припинення спільного проживання з колишнім чоловіком, що мало місце в 2017 році, він самоусунувся від участі у вихованні дитини - [PERSON] , жодного разу не навідав дитину, не спілкувався з нею, матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, із святами не вітав, школу не відвідував. Об*єктивні причини, які б унеможливлювали або перешкоджали спілкуванню відповідача з дитиною відсутні. Після припинення спільного проживання два рази колишній чоловік телефонував їй, проте питання, які б стосувались виховання та утримання доньки не підіймав взагалі. Три роки назад по телефону поспілкувався з донькою кілька хвилин, більше інтересу до дитини не виявляв. Стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини не бажає, матеріально спроможна забезпечити дитину самостійно. Представник позивачки адвокат Скрипченко Д.В. зазначив, що у випадку потреби позивачка звернеться до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв*язку з чим суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування, [PERSON] підтримав висновок від 07 грудня 2022 року № 608/26. Вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , 2014 року народження, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Зазначив, що під час виїзду представників Органу опіки та піклування за місцем реєстрації відповідача було встановлено, що протягом кількох років він за вказаною адресою не проживає. Будь-якої участі в житті доньки [PERSON] не приймає. Під час спілкування із дівчинкою представники Служби у справах дітей дійшли висновку про те, що дитина батька майже не пам`ятає. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки по справі, в судовому засіданні пояснила, що після припинення спільного проживання з дружиною, відповідач взагалі не спілкується з донькою [PERSON] навіть засобами телефонного зв`язку, не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дівчинка в повсякденному житті в розмовах про батька не згадує. Свідок [PERSON] , який є двоюрідним братом відповідача по справі, в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] приблизно напротязі 6 років не приймає участі в житті дитини [PERSON] , не спілкується з нею, не допомагає матеріально, взагалі не цікавиться нею. Останній раз бачив відповідача по справі більше двох років назад на похованні тітки; про місцезнаходження останнього станом на теперішній час йому невідомо. Відповідно до ст.171 СК України суд вислухав думку дитини [PERSON] , [INFO] , з приводу питання, що розглядається судом. З пояснень дитини суд дійшов висновку про те, що батько в її житті взагалі участі не приймає, не спілкується з нею і навіть не телефонує. За весь час після того, як батьки припинили спільне проживання, була одна телефонна розмова, з ініціативи дитини. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника адвоката Скрипченка Д.В., представника третьої особи [PERSON] , допитавши свідків, з*ясувавши думку дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). Шлюб між сторонами по справі був розірваний на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року, з мотивувальної частини якого вбачається, що сторони по справі в січні 2017 року припинили спільне проживання, дитина залишилась проживати з маті`рю (а.с.18 на звороті). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.17 на звороті). Малолітня [PERSON] , 2014 року народження зареєстрована та мешкає разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 201 від 23 червня 2022 року (а.с.19). Згідно довідки ПСМНЗ «Костянтинівська школа мистецтв» № 23 від 22 лютого 2022 року [PERSON] протягом 2020-2021 років навчалась у навчальному закладі з фаху фортепіано; заняття відвідувала регулярно, завжди доглянута, охайна, розвинена, комунікабельна. Мати приділяє багато уваги вихованню доньки, відвідувала шкільні заходи, постійно підтримувала контакт з викладачем. Дитину на заняття приводили мати або дідусь. Батько школу мистецтв не відвідував, успіхами дитини не цікавився (а.с.19 на звороті). З 2020 року [PERSON] відвідувала КЗ «Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу» Костянтинівської міської ради (відділення легкої атлетики), де характеризується позитивно. З характеристики вбачається, що дитина виховується в неповній сім`ї, батько заняття не відвідував, успіхами доньки не цікавився (а.с.20). Як вбачається з довідки КЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області від 27 червня 2022 року № 01-22-157, [PERSON] навчалась у 2-а класі вказаного навчального закладу. Батько освітній заклад не відвідував, з учителем не спілкувався, не цікавився успіхами дитини та не брав участі в її вихованні (а.с.20 на звороті). Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Слов`янська» № 276 від 22 червня 2022 року [PERSON] за місцем реєстрації психіатрична допомога не надавалась. Відомості про надання психіатричної допомоги в інших психіатричних установах відсутні (а.с.21). Згідно довідки СП КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» у м.Костянтинівка № 05/25-45 [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с.21 на звороті). Позивачка [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.22, 22 на звороті). Як вбачається з довідки від 30 червня 2022 року, під час проведення начальником Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради [PERSON] бесіди з малолітньою [PERSON] 2014 року народження, встановлено, що дівчинка мешкає разом із матрі`ю, виявляє прихильність до її родини, з батьком не спілкується, батько в її житті відсутній. Пам`ятає лише коротку зустріч з ним, яка відбулась майже рік тому та тривала всього 15 хвилин. Більшість свого часу проводить з матір`ю, яка приділяє велику увагу її розвитку. Дівчинка пояснила, що батько не відвідує її, не цікавиться її життям, не телефонує, зі святами не вітає (а.с.23). З висновку від 07 грудня 2022 року № 608/26 вбачається, що Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на її утримання, оскільки він пртягом кількох років зв`язку з дитиною не підтримує, будь-якої участі у вихованні та утриманні не приймає, матеріальної допомоги не надає, не відвідує доньку, не цікавиться її життям, не телефонує, зі святами не вітає (а.с.45). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1-4 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги викладене, оцінивши вищенаведені докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] протягом тривалого часу, з 2017 року ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки не забезпечує доньку матеріально, не піклується про неї та не виявляє батьківської турботи, якої потребує донька, не займається її вихованням, не спілкується в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення навіть за допомогою засобів телефонного зв`язку, не піклується про фізичний та духовний стан доньки зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки та задоволення позову [PERSON] . Зважаючи на позицію позивачки [PERSON] та її представника адвоката Скрипченка Д.В., суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вважає за можливе не застосовувати в даному випадку приписи ч.3 ст.166 СК України. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати, пов*язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 грн 40коп.

Outcome: approved