Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

В провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа № 671/577/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником позивача подано заяву про відшкодування понесених позивачем витрат на правову (професійну правничу) допомогу та покладення їх на відповідача. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду без участі позивача та його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, заперечення на заяву про відшкодування судових витрат не подала. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, дослідивши матеріали цивільної справи, враховує наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2023 року у справі № 671/577/22 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Стягнуто в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини квартири [ADDRESS] , у розмірі 310250 грн. та 3164 грн. 55 коп. судового збору Встановлено, що 20 квітня 2022 року між позивачем [PERSON] (клієнт) та адвокатом Яворським А.В. укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до розділу 1 договору, сторони погодили, що клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за виконану роботу/надані послуги. Відповідно до розділу 4 договору, сторони погодили, що виплата гонорару адвокату проводиться в розмірі та в строк, що взаємно обумовлені сторонами даного договору. Сторони погодили, що даний договор, за їх спільною домовленістю може бути безоплатним, в такому разі про оплатність договору свідчитимуть розрахункові документи видані фінансовою установою, банком чи адвокатом, та які засвідчуватимуть оплату клієнтом роботи/послуг адвоката. (а.с. 107-108). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правничих послуг від 20 квітня 2022 року, сторони домовились, що розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав і законних інтересів клієнта у Волочиському районному суді у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна сторони визначають у фіксованій сумі у розмірі 6000 грн. в суді першої інстанції (а.с. 109). Із акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.01.2023 року вбачається, що адвокат передав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу із витратами пов`язаними з наданням такої, а саме: - надання консультації клієнту; - пошук, аналіз, підбір норм законодавства та судової практики; - вивчення та аналіз здобутих доказів, узгодження правової позиції з клієнтом; - складання та подача позовної заяви, підготовка долучених документів; - підготовка клопотань про витребування доказів, про долучення доказів, заяви про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу, адвокатських запитів, тощо; - підготовка до участі в судових засіданнях, участь в в судових засіданнях. Загальна вартість наданої правничої допомогискладає 6000 грн. 00 коп. (а.с. 110). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 18.01.2023 року адвокатом Яворським А.В. прийнято оплату за договором від 20.04.2022 року та додатковою угодою №1 від 20.04.2022 року в сумі 6000 грн. (а.с. 112). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 48 постанови від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд України у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 зробив висновок, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Вказує, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.01.2023 року загальна вартість наданої правничої допомоги складає 6000 грн. Оплату послуг адвоката за договором від 20.04.2022 року та додатковою угодою №1 від 20.04.2023 року в сумі 6000 грн. проведено 18.01.2023 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 18.01.2023 року. Статею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Вирішуючи питання про витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо розміру витрат) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачкою не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не доведено обставин щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. За таких обставин, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених процесуальних документів, кількості засідань, тривалістю розгляду справи в суді та враховуючи критерій розумності розміру адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та зменшенню не підлягають.

Outcome: approved