Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат. В позовній заяві (а.с. 1 - 2) викладено наступну позицію. 11 серпня 2020 року Бродівським районним судом затвердженому мирову угоду між сторонами, відповідно до якої у разі сплати [PERSON] 20 000 грн. на користь [PERSON] в установлений строк, сторони не матимуть одна до одної претензії та вимог в цивільній справі № 439/465/20 про відшкодування збитків в порядку регресу, що виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 грудня 2016 року в м. Броди за участю автомобіля FIAT (реєстраційний номер [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] , та автомобіля SKODA (реєстраційний номер [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] . Також сторонами визнано, що уразі невиконання відповідачем грошового зобов`язання на умовах, визначених мировою угодою, [PERSON] має право на стягнення з відповідача збитків у сумі 20 000 грн., витрат на правову допомогу - 2 000 грн. та судового збору - 840,80 грн. Умови мирової угоди відповідачем не виконані, у зв`язку із в позивача виникло право вимагати сплати [PERSON] інфляційних втрат в сумі 7 920,31 грн. та трьох процентів річних - 1 710 грн. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання сторони, представник позивача не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи оповіщені належним чином у встановленому порядку. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої - на задоволенні позову наполягав. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно із змістом якої - позов визнав. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 11 серпня 2020 року Бродівським районним судом в цивільній справі № 439/465/20 затверджено мирову угоду (а.с. 10 - 11), за умовами якої: -[PERSON] зменшує розмір своїх вимог до відповідача щодо відшкодування збитків в порядку регресу та погоджується з тим, що [PERSON] на користь [PERSON] буде сплачено 20 000 грн., у разі здійснення оплати вказаної суми у строк, визначений п. 2 мирової угоди; решта коштів оплаті не підлягає згідно домовленості сторін; -сторони погодили, що у разі сплати [PERSON] вказаних 20 000 грн. на користь [PERSON] у строк, визначений п. 2 мирової угоди, сторони не матимуть одна до одної жодних претензій та вимог по судовій справі № 439/465/20 щодо відшкодування збитків в порядку регресу, що виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю автомобіля «Fiat», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «SKODA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] -сторони погодили, що [PERSON] зобов`язується здійснити перерахування [PERSON] грошової суми в загальному розмірі 20 000 грн., згідно з наступним графіком: до 10 серпня 2020 року - 2 000 грн.; до 20 вересня 2020 року - 2 000 грн.; до 20 жовтня 2020 року - 2 000 грн.; до 20 листопада 2020 року - 2 000 грн.; до 20 грудня 2020 року - 2 000 грн.; до 20 січня 2021 року - 2 000 грн.; до 20 лютого 2021 року - 2 000 грн.; до 20 березня 2021 року - 2 000 грн.; до 20 квітня 2021 року - 2 000 грн.; до 20 травня 2021 року - 2 000 грн. -сторони визнають, що у разі невиконання [PERSON] грошового зобов`язання перед [PERSON] на умовах, визначених п. 2 цієї мирової угоди, [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] збитків у розмірі 20 000 грн., 2 000 грн. витрат на правову допомогу та судового збору у розмірі 840,80 грн., а всього 22 840,80 грн. Як встановлено ч. 2 ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану (ч. 4 ст. 604 ЦК України). Чинним цивільним законодавством (ч. 3 ст. 509, ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України) встановлено, що зобов`язання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, повинні виконуватися належним чином в установлений строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом ч. 1 ст. 612 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що первісні зобов`язання сторін припинені на підставі ч. 2 ст. 604 ЦК України за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація), які виникли на підставі затвердженої судом мирової угоди. Нові зобов`язання відповідачем не виконані, що останнім визнано. Відповідно до розрахунку, наданому позивачем (а.с. 44), за період з квітня 2020 року по серпень 2022 року, виходячи з суми боргу 22 840 грн., розмір інфляційних втрат становить 7 920,31 грн., розмір трьох процентів річних - 1 710 грн. Суд не погоджується із цим розрахунком, оскільки вважає, що інфляційні втрати позивача та три проценти річних повинні обчислюватися, виходячи із строків виконання зобов`язань із виплати періодичних платежів, та розмірів таких платежів, визначених мировою угодою. Таким чином, інфляційні втрати позивача за період з 10 серпня 2020 року до 13 вересня 2022 року становлять 5 804,74 грн.: -за серпень 2020 року становлять 0 грн. (розмір невиконаного грошового зобов`язання - 2000 грн.; індекс інфляції - 99,8%); -за вересень 2020 року -5 грн. (4 000 грн.*100,5% - 4 000 грн.); -за жовтень 2020 року - 60 грн. (6 000 грн. * 101,0% - 6 000 грн.); -за листопад 2020 року - 104 грн. (8 000 грн. * 101,3% - 8 000 грн.); -за грудень 2020 року - 90 грн. (10 000 грн. * 10,9% - 10 000 грн.); -за січень 2021 року - 156 грн. (12 000 грн. * 101,3% -12 000 грн.); -за лютий 2021 року - 140 грн. (14 000 грн. * 101,0% - 14 000 грн.); -за березень 2021 року - 272 грн. (16 000 грн. * 101,7% - 16 000 грн.); -за квітень 2021 року - 126 грн. (18 000 грн. * 100,7% - 18 000 грн.); -за травень 2021 року - 260 грн. (20 000 грн.* 101,3% - 20 000 грн.); -за червень 2021 року - 45,68 грн. (22 840 грн. * 100,2% - 22 840 грн.); -за липень 2021 року - 22,84 грн. (22 840 грн. *100,1% - 22 840 грн.); -за червень 2021 року - 45,68 грн. (22 840 грн. *100,2% - 22 840 грн.); -за липень 2021 року - 22,84 грн. (22 840 грн. *100,1% - 22 840 грн.); -за серпень 2021 року - 0 грн. (індекс інфляції 99,8%); -за вересень 2021 року - 274,08 грн. (22 840 грн. *101,2% - 22 840 грн.); -за жовтень 2021 року - 205,56 грн. (22 840 грн. *100,9% - 22 840 грн.); -за листопад 2021 року - 182,72 грн. (22 840 грн. *100,8% - 22 840 грн.); -за грудень 2021 року - 137,04 грн. (22 840 грн. *100,6% - 22 840 грн.); -за січень 2022 року - 296,92 грн. (22 840 грн. *101,3% - 22 840 грн.); -за лютий 2022 року - 365,44 грн. (22 840 грн. *101,6% - 22 840 грн.); -за березень 2022 року - 1 027,8 грн. (22 840 грн. *104,5% - 22 840 грн.); -за квітень 2022 року - 708,04 грн. (22 840 грн. *103,1% - 22 840 грн.); -за травень 2022 року - 616,68 грн. (22 840 грн. *102,7% - 22 840 грн.); -за червень 2022 року - 708,04 грн. (22 840 грн. *103,1% - 22 840 грн.); -за липень 2022 року та серпень 2022 року - 0 грн. (індекс інфляції не встановлений). Три відсотки річних за період з 10 серпня 2020 року до 13 вересня 2022 року, право вимоги яких має позивач, становлять 1 126,20 грн.: -за серпень 2020 року - 5 грн. (2 000 грн. *3%/12 місяців); -за вересень 2020 року - 10 грн. (4 000 грн. *3%/12 місяців); -за жовтень 2020 року - 15 грн. (6 000 грн. *3%/12 місяців); -за листопад 2020 року - 20 грн. (8 000 грн. *3%/12 місяців); -за грудень 2020 року - 25 грн. (10 000 грн. *3%/12 місяців); -за січень 2021 року - 30 грн. (12 000 грн. *3%/12 місяців); -за лютий 2021 року - 35 грн. (14 000 грн. *3%/12 місяців); -за березень 2021 року - 40 грн. (16 000 грн. *3%/12 місяців); -за квітень 2021 року - 45 грн. (18 000 грн. *3%/12 місяців); -за травень 2021 року - 50 грн. (20 000 грн. *3%/12 місяців); -з червня 2021 року по серпень 2022 року - 856,50 грн. (22 840 грн. *3%/12 місяців * 15 місяців). Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору - 992,40 грн. та витрат на правову допомогу - 4 000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с. 21). В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 30 січня 2019 року № 30/01/19, укладений між адвокатом Самойленком П.М. та Поповим В.Є., (а.с. 13) та додаткова угода до нього від 07 лютого 2022 року (а.с. 14). Згідно з п. 1 додаткової угоди, сторони домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором по справі, що пов`язана із стягненням з [PERSON] суми інфляційних втрат та трьох процентів від простроченої суми боргу становить 4 000 грн. Також додатковою угодою (п. 2) передбачені найменування та вартістю послуг, які надають клієнту адвокатом (аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду супровід судової справи; супровід та контроль судової справи (подання заяв, клопотань, звернення до державно виконавчої служби). Відповідно до акту здачі-прийняття робіт від 07 лютого 2022 року (а.с. 14), [PERSON] адвокатом Самойленком П.М. надані послуги з аналізу судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції (500 грн.) та з написання позовної заяви та підготовки документів для подання позову до суду, супровід судової справи (1 500 грн.). Указані послуги позивачем оплачені, що підтверджується платіжним дорученням від 07 лютого 2022 року (а.с. 16). Як встановлено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд вважає, що зазначені в додатковій угоді послуги з супроводу та контролю судової справи (подання заяв, клопотань, звернення до державної виконавчої служби), оцінені сторонами на суму 2 000 грн. та не оплачені позивачем, не пов`язані із провадженням в суді, тому витрати на їх оплату не належать до витрат на правничу допомогу адвоката та не підлягають розподілу відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 5 804,74 грн., три проценти річних - 1 126,20 грн. та, згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - понесені позивачем документально підтвердженні судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial