Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зменшивши розмір позовних вимог прохав суд стягнути з відповідача 26331,57 грн. та судовий збір у сумі 2102 грн. В обґрунтування якого посилається на те, що 08.07.2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Додатковий договір №1 до Договору №21646 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно яких Банк відкриває Клієнту рахунок та надає клієнту карту. Відвовідач отримав грощові кошти та використовував їх. Однак, з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з вказаним, позивач змушений звернутися до суду, прохав суд стягнути з відповідача 26331,57 грн. Представник позивача прохав проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилася та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Судом встановлено, 08.07.2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Додатковий договір №1 до Договору №21646 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно яких Банк відкриває Клієнту рахунок та надає клієнту карту. Згідно умов п.1.1.4 Додаткового договору, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 19380 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної карти. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 25 %. річних і сплачується щомісячно. Відвовідач отримав грощові кошти та використовував їх. Однак, з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань. Так, відповідно до п 3.2 Договору , сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.9 Договору Банк має право вимагати від клієнта дострокового погашення кредиту, сплати проценти за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта у випадку невиконання або не належного виконання зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, інших платежів за цим Договором. Станом на 17.03.2020 року за Договором є заборгованість: загальна сума основного боргу - 18351, 62 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 6330,29 грн. загальна сума заборгованості за РКО - 15.00 грн., загальна сума нарахованої пені - 1137, 92 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 120,03 грн., розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту -206,64 грн., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 170,07 грн., разом 26331, 57 грн. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» слід задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір, сплата якого підтверджена документально.

Outcome: approved