Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування вимог зазначає, що з 23 червня 2009 р. позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на повному догляді на утриманні позивача [PERSON] , оскільки відповідач фактично самоусунулась від несення будь-яких істотних витрат на утримання та виховання дитини. Між сторонами існує спір щодо місця подальшого проживання доньки. Відповідач офіційно працює, однак істотного доходу у вигляді заробітної плати не має, проживає у найманій квартирі у м. Біла Церква Київської області. Крім того, відповідачка не приділяє належної уваги вихованню на розвитку дитини, обставинами життя останнім часом не цікавиться та не переймається. В ході спільного проживання родиною виявилось, що позивач та відповідачка мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, на стосунки в родині і виховання дітей. У зв`язку з цим шлюбні стосунки в розумінні сімейного законодавства України між сторонами на даний час фактично припинені, сторони не ведуть подружнього життя ані в юридичному значенні цього слова, ані фактично. Спільна донька подружжя наразі є малолітньою, не сприймає і не оцінює адекватно багатьох речей. Проте, в подальшому факти проживання батьків у постійному конфлікті і супереч собою щодо способу життя та ведення спільного сімейного господарства, відсутність матері у зв`язку з полишенням нею місця спільного проживання родини, участь вихованні доньки лише батька та відсутність у вихованні матері, як жіночої складової, можуть суттєво вплинути на психіку дитини погляди на життя, в тому числі на шлюб та формування світогляду, особливо щодо відносин в родин між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якій сім`ї. Позивач неодноразово звертав увагу на це [PERSON] , але відповідачка ігнорувала розмови з цього приводу та ніяк не реагувала на такі зауваження. Позивач неодноразово протягом останнього часу намагався поспілкуватись з відповідачкою про особисті сімейні проблеми, пропонував спокійно вирішувати їх, однак жодних результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, і хоча позивач прикладав для цього максимальних зусиль, взаємовідносини у родині переросли в ще більш ворожі. В результаті таких розмов позивач прийшов до висновку, що розлучення є єдиним виходом для кожної із сторін побудував щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю у спільної доньки. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини направлено на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 25 травня 2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про залишення вимоги позивача про розірвання шлюбу без розгляду в зв`язку з ухваленням рішенням Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 21 квітня 2022 року про розірвання шлюбу між сторонами. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини на розгляд Іванківського районного суду Київської області. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 4 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 20 вересня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування вимог зазначає, що з 23 червня 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням (заочним) Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2022 року шлюб розірвано. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства. Тривалий час вони не підтримували шлюбні стосунки та проживають окремо. Позивач офіційно працевлаштована. Працює менеджером з постачання в ТОВ «АВС-Пласт». З 30 травня 2022р. винаймає (орендує) житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , де проживаю разом з дочкою [PERSON] та співмешканцем. Для дочки [PERSON] створені всі побутові умови для навчання, відпочинку та здорового харчування. Дочка [PERSON] з першого класу навчається у БЗШ І-ІІІ ступенів № 22 Білоцерківської міської ради Київської області, і зараз перейшла до 7-Б класу. Діана бере активну участь у житті школи, має багато друзів та товаришів серед учнів школи та однокласників, вчителі в школі добре знають [PERSON] як сумлінну ученицю. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям, навчанням та здоров`ям дочки [PERSON] , але хоче щоб вона проживала у його батьків в [ADDRESS] . Проте, [PERSON] не проявляє зацікавленості у тому, щоб проводити свій час з дочкою. Станом на сьогодні з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] . Вважає, що дочка не може знаходитися і проживати в умовах, коли нею не цікавиться і не займається батько, який намагається лише очорнити та принизити її в очах дитини. Окрім того, відповідач після розлучення досить агресивно і грубо поводиться відносно мене, що проявляється в несподіваних нападах на мене на вулиці, шантажуванні мене, про що вона зверталась до поліції із заявою. Ухвалою від 26 січня 2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини, з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, об`єднано в одне провадження з первісним позовом, та присвоєно єдиний унікальний номер справи 357/797/22 (провадження № 2/366/46/23). Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 26 січня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] в частин розірвання шлюбу - закрито. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідки про доставку [PERSON] смс-повідомлень про неодноразовий виклик його у судове засідання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві. Щодо вимог [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити, або залишити без розгляду, зазначила, що він перебуває в місцях позбавлення волі. Представник третьої особи служба у справах дітей Білоцерківської міської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмовий висновок для вирішення зазначеного спору. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Щодо вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього дитини. Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «ЮніонАліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи те, що позивач [PERSON] не з`являється у судові засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи без участі позивача та/або відкладення розгляду справи до суду не надходило, а його відсутність перешкоджає правильному вирішенню спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду, на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Щодо вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини. [PERSON] та [PERSON] з 23 червня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 січня 2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №588. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 червня 2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №588, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , - розірвано. До суду копію договору від 16 січня 2022 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , про отримання у строкове платне користування житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на строк з 16 квітня 2022 року по 16 грудня 2022 року. Перелік осіб, які вселяються в приміщення з наймачем: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Аналогічний договір датовано 30 травня 2022 року. Згідно талону - повідомлення єдиного обліку № 1289 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, убачається, що 12 січня 2022 року о 21:00:00 год. до БРУП надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , прож: [ADDRESS] про конфлікт з чоловіком. Вказана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Білоцерківське районне управління поліції ГУ НП в Київській області за №1289. З наданої до суду характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 7-Б класу Білоцерківської гімназії-початкової школи № 22 Білоцерківської міської ради Київської області, убачається, що [PERSON] навчається у Білоцерківській гімназії-початковій школі № 22 Білоцерківської міської ради Київської області з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Діана володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну змішану пам`ять, швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє творче мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. На уроках завжди уважна та активна, виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Мас добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті класу, у роботі учнівського самоврядування, у спортивному житті закладу освіти. Дівчинка скромна, весела, товариська, стримана, врівноважена, розсудлива, дисциплінована. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користуються вагою серед викладачів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Учениця [PERSON] регулярно відвідує заняття у закладі освіти, дитина завжди охайна, доглянута. Мати дівчинки спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Батько контакту із закладом, де вчиться дитина, не підтримував, із вчителями не спілкувався. Відповідно до декларації №0001-МА27-6МА0, у [PERSON] укладена декларація з лікарем [PERSON] . З інформації з Єдиного реєстру боржників від 12 вересня 2022 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є боржником у виконавчому провадженні № 69338106. З наданого суду трудового договору від 01 лютого 2022 року № 01-02, укладеного між ТОВ «АВС-ПЛАСТ» та [PERSON] , встановлено, що остання прийнята на посаду менеджера з постачання, що є для працівника основним місцем роботи. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 13 грудня 2022 року №835, про надання до суду висновку щодо вирішення судового спору між батьками про визначення місця проживання [PERSON] , встановлено, що питання про надання до суду висновку щодо вирішення судового спору між батьками про визначення місця проживання їх дитини розглядалося двічі на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради (протокол від 16 листопада 2022 року № 13 та 30 листопада 2022 року N 14) у присутності матері дитини. Батько дитини був відсутній на засіданнях, хоча повідомлений належним чином. Заслухавши матір дитини, ознайомившись з матеріалами справи комісія прийшла до висновку про доцільність визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з й матір`ю [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до частини четвертої статті 29 ЦК України та частини першої статті 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування Білоцерківської міської ради Київської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Враховуючи, що [PERSON] займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з матір`ю, яка фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме розвитку дитини як психологічному так і фізичному. Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі ст.ст. 19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд

Outcome: approved