Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Бойкініч Роман Сергійович звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Заява обґрунтована тим, що в суд в рішенні від 05.12.2022 стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 18492,40 грн., які складаються витрат на оплату наданих адвокатом послуг в розмірі 17500 грн. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. Станом на 07.12.2022, крім зазначених витрат, позивач понесла витрати на оплату гонорару адвокату в розмірі 17500 грн., що передбачено п.4.1. договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022 №03/06/2022. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 17500 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились, проте відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви. Відповідач [PERSON] надав пояснення, в яких заперечував проти задоволення заяви про стягнення судових витрат, посилаючись на те, що відсутні докази сплати позивачем будь-яких коштів за правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. 05.12.2022 судом було ухвалене рішення, згідно з яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 18492,40 грн. Судові витрати, про які зазначено у рішенні суду від 05.12.2022 складаються витрат на правову допомогу, надану адвокатом Бойкінічем Р.С., в розмірі 17500 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. В матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги від 16.08.2022 серії АО №1067244, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.04.2018, копія договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022 №03/06/2022. Пунктом 1.4. договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022 №03/06/2022 передбачено, що у разі ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення на користь позивача про визначення місця проживання дитини винагорода адвоката складає 17500 грн. 07.02.2022 сторонами складено акт про затвердження розміру гонорару адвоката Бойкініча Р.С. в розмірі 17500 грн. та прийняття наданої послуги. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з рішення від 05.12.2022 судом було вирішено питання про розподіл судових витрат у цій справі, проте питання стягнення витрат на оплату гонорару не вирішувалось. Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд дійшов висновку про стягнення цих витрат, оскільки вони були передбачені умовами договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022 №03/06/2022. Оскільки суд вирішив питання про судові витрати не в повному обсязі, то слід ухвалити додаткове рішення по цій справі про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, які складаються з оплати гонорару адвоката в розмірі 17500 грн., оскільки настали умови, визначені сторонами для його стягнення, передбачені п. 4.1. договору про надання правничої допомоги від 03.06.2022 №03/06/2022. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката суд встановлює і розподіляє згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі наявності відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Тобто витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено за умови їх підтвердження. Такий висновок міститься в постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Зазначене спростовує доводи відповідача, якими він обґрунтовував заперечення проти стягнення з нього судових витрат. Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved