Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно: частини квартири [ADDRESS] та садовий будинок [ADDRESS] , із господарськими будівлями та спорудами, який розташований на території Процівської сільської ради. [PERSON] своїм заповідальним розпорядженням від 25 березня 2014 року заповів все своє майно [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за законом як непрацездатна дружина незалежно від змісту заповіту спадкодавця. Після смерті спадкодавця з метою оформлення спадкових прав позивач з [PERSON] звернулись до Другої державної нотаріальної контори. [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири в частках 1/24 та 5/24. У видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок відмовлено так як право власності за померлим на вказане майно не зареєстроване. Позивач зазначає, що померлим садовий будинок побудував, але в експлуатацію його не ввів. За вказаних обставин [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на садовий будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2022 року, у Другої київської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи №829/2016 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] та закрито підготовче провадження і призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Громадської організація Садівниче товариство «Дніпро 86» направив заяву про розгляд справи без їх участі [PERSON] також просила суд слухати справу у її відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.04.2016 року. Після смерті [PERSON] на підставі ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: садовий будинок [ADDRESS] , технічний паспорт якого знаходиться в матеріалах справи. З довідки виданої [PERSON] від 10.07.2022 року №26 СТ «Дніпро 86» вбачається, що останній є членом ГО СТ «Дніпро 86» з 1987 р. і будинок [ADDRESS] збудований 1991 р. Спадкоємцями за заповітом і за законом, відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування, згідно із нормами ч.1 та ч.3 ст. 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини і належить особам, зазначених у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належало на день смерті, і на що він за законом мав право, заповів [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 25 березня 2014 року. Крім того, [PERSON] є сином померлого, що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 травня 1972 року, де його батьком вказаний [PERSON] , актовий запис №860. Також, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До кола спадкоємців, які згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині відноситься непрацездатна вдова (дружина) спадкодавця, [PERSON] . З копії спадкової справи №829/2016, заведеної Другою київською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку. Постановою державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори від 1 липня 2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на садовий будинок, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлого на зазначений будинок, також відсутності реєстрації такого права відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином судом встановлено, що в позивач як в спадкоємця за заповітом, який прийняв частину спадщини, відсутній оригінал правовстановлюючого документу на садовий будинок [ADDRESS] . Проте, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, згідно із приписами ч.2 ст. 1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 7, 10 п. 1 Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 роз`яснив судам про те, статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті спадкодавця, відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у видачі якого позивачу було обґрунтовано відмовлено державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори, не позбавляє позивача права на спадщину, до складу якої входить частина садового будинку [ADDRESS] з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який належав померлому на час відкриття спадщини. Проте, як передбачено приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до абз. 4 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. Тому, як дійшов висновків Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, що їх підтверджують, суд вважає, що позивач позбавлений правових підстав оформити право на спадщину, до складу якої входить частина садового будинку [ADDRESS] , із господарськими будівлями та спорудами, який розташований на території Процівської сільської ради. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає факт належності у померлого [PERSON] на праві власності садового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами підтверджений, а тому з урахуванням обов`язкової частки у спадщині непрацездатної вдова (дружина) спадкодавця, слід визнати за позивачем право власності на частки садового будинку із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial