Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 27.04.1998 року уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у виконавчому комітеті Бірківської сільської ради Любешівського району Волинської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на момент написання даної позовної заяви є повнолітніми. Спочатку сімейне життя складалося добре, проте останнім часом вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично призупинились. На даний момент взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій які б свідчили про її бажання повернутись до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення, остання не робить. Шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам. Просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований у виконавчому комітеті Бірківської сільської ради Любешівського району Волинської області, про що 27.04.1998 року зроблено актовий запис № 7. 03.01.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.04.1998 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Любешівського району Волинської області, актовий запис № 7. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. Сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved