Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

19 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 17 липня 2020 року у Хортицькому районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис №201. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2020 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Подружнє життя з [PERSON] не склалося. Зазначає, що у нього зникли почуття до відповідача і з початку 2022 року, за спільною домовленістю, вони припинили спільне проживання та ведення сумісного господарства. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, а примирення та відновлення подружніх відносин неможливе, тому просить розірвати їх шлюб в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що він є військовослужбовцем і проходить службу віддалено від суду, а тому просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити (а.с.37). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується судовим оголошенням про виклик до суду, що розміщений на офіційному сайті судової влади та довідкою про доставку їй SMS повідомлення (а.с.41) Суд, відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити зочний розгляд справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Врахувавши вищенаведене, дослідивши письмові докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію паспорта позивача [PERSON] (а.с.6-9), копію паспорта відповідача [PERSON] (а.с.10-11), копію посвідчення виданого на ім`я [PERSON] (а.с.12), копію довідки ВЧ [NUMBER] (а.с.22), копію припису солдату [PERSON] (а.с.38), суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 992,40 грн. судового збору, що був сплачений останнім та підтверджується документально (а.с.3).

Outcome: approved