Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

24.09.2021 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про встановлення факту,\~що має\~юридичне значення, в якій просять суд встановити факт належності їм заповіту від 29.01.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за №314, складеного [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] за життя належали на праві приватної власності 17/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 29.01.2007 р. склав заповіт, за яким все своє майно заповів в рівних частинах позивачам. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина. У нотаріуса позивачам стало відомо, що отримати свідоцтво на спадщину неможливо, оскільки в заповіті зазначено, що спадкоємці являються внуками спадкодавця, хоча це не відповідає дійсності. В зв`язку з цим позивачі змушені звернутися з позовом про встановлення факту належності їм заповіту, оскільки анкетні дані спадкоємців у заповіті вказані вірно, але помилково зазначено, що вони є внуками спадкодавця. Встановлення даного факту необхідне позивачам для реалізації спадкових прав. Встановити даний факт іншим шляхом позивачі не мають можливості, а вказана обставина унеможливлює належним чином оформити їм свої спадкові права. 29.09.2021 р. суддею відкрито провадження в справі та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 04.01.2022 р. до участі в справі було залучено в якості співвідповідача [PERSON] , а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Сахно Валентину Іванівну. 15.06.2022 р. підготовче провадження в справі судом було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] адвокат Сизько Д.Б. позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Адвокат зазначив, що [PERSON] належало майно, яке він заповів позивачам в рівних частках, склавши 29.01.2007 р. заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №314. У заповіті допущена описка та зазначено, що спадкоємці є внуками, хоча це не так. Іншого шляху виправити описку неможливо, бо спадкодавець помер. Заповіт стосується позивачів, оскільки їх анкетні дані, зазначені в заповіті, співпадають. У судове засідання 07.02.2023 р. представник позивачів не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Золотоніської міської\~ради в судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином. Третя особа - приватний нотаріус\~Золотоніського міського\~нотаріального округу\~Сахно В.І. в судовому засіданні вказала, що вона особисто посвідчувала даний заповіт і він відповідав волевиявленню спадкодавця [PERSON] . Саме він вказував, що дані особи являються його внуками. Щоб уточнити анкетні дані спадкоємців [PERSON] телефонував комусь з Катеринопільського чи Тальнівського району. Внести зміни до заповіту після смерті спадкодавця неможливо. Під час складення заповіту ступінь родинних відносин не перевіряється, дані обставини перевіряються перед видачею свідоцтв про право на спадщину. У подальшому нотаріус в судове засідання 07.02.2023 р. не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши доводи представника позивача, пояснення нотаріуса, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значеннявстановлюється у судовому порядку, коли вони безпосередньо породжують юридичні наслідки. Зважаючи, що встановлення факту належності позивачам правовстановлюючого документу - заповіту, безпосередньо пов`язане з вирішенням подальшого спору про спадщину, то даний спір розглядається в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно копії паспорта громадянина України НЕ454113 позивач [PERSON] народився [INFO] в смт. Катеринопіль Черкаської області. [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що стверджено копією картки від 07.07.2006 р. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копії картки фізичної особи-платника податків встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області та має РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області, має РНОКПП [NUMBER] . Копією договору купівлі-продажу від 25.05.2004 р. та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12668888 від 28.11.2006 р. стверджено, що [PERSON] являється власником 17/50 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області помер [PERSON] . Відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу 29.01.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за №314, [PERSON] , на випадок своєї смерті призначив спадкоємцями всього належного йому майна в рівних долях внуків [PERSON] , що народився [INFO] у смт. Катеринопіль Черкаської області; [PERSON] , який народився [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області та [PERSON] , що народилася [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області. З копії спадкової справи № 22780/21, заведеної після смерті [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини від 17.06.2021 р. зверталася дочка померлого [PERSON] ; 03.08.2021 р. [PERSON] ; 04.08.2021 р. [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] , 09.08.2021 р. [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено та стверджено нотаріусом, що здійснював посвідчення заповіту, що [PERSON] здійснив розпорядження на випадок смерті на користь саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , помилково зазначивши їх в заповіті внуками. Натомість саме їм, а не комусь іншому, він бажав заповісти належне йому майно на випадок смерті. Даний факт стверджується належними доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи. Встановлення даного факту необхідно позивачам для оформлення документів щодо спадкування за заповітом. Жодних сумнівів у достовірності наведених вище обставин у суду немає. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного позову, оскільки заява є обґрунтованою, встановлення даного факту породжує для позивачів юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт вони не мають. На підставі викладеного та

Outcome: approved