Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

17.01.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що 04.08.2018 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. На даний час проживають разом, але спільного сімейного життя не ведуть. Домовленості щодо способу утримувати дитину ними не визначено, протягом останніх двох місяців відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Їх спільний син проживає разом з нею і повністю перебуває на її утриманні. Ухвалою суду від 20.01.2023 відкрито провадження та постановлено здійснювати судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в заяві від 08.02.2023 просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у заяві від 08.02.2023 просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2018, судом встановлено, що сторони 04.08.2018 зареєстрували шлюб, актовий запис №401 (а.с.7). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Із досліджених матеріалів справи, судом не встановлено, що малолітній [PERSON] має незадовільний стан здоров`я чи потребує додаткових витрат на розвиток його здібностей. Відомостей, що платник аліментів має незадовільний стан здоров`я чи є непрацездатним, судом також не встановлено. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд враховує вказані вище положення матеріального закону, вимоги позивача, який бажає саме в такому розмірі стягнути аліменти, а відповідач визанючи позовні вимоги, не заперечив щодо такого розміру, а тому вважає за можливе позов задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved