Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, за допомогою підсистеми «Електронний суд», звернулася адвокат Василенко О.М., яка діє в інтересах [PERSON] з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсі, яку обґрунтовано тим, що [INFO] у віці 82 років у м. Горлівка Донецької області помер дідусь позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, у сумі 176615, 27 грн., яку він отримував, перебуваючи на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. 22 червня 2020 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої суми пенсії, що нарахована Торецьким ОУ ПФУ за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік в загальній сумі 176615,27 грн. Однак, померлий не отримував пенсію, окрім періоду, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину також пенсію за період з 01.03.2016 року по 04.06.2017 рік (15 місяців). Що складає за підрахунками Позивача 98119,50 грн. (Розрахунок: за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік (27 місяців) нараховано 176615,27 грн., сума пенсії за місяць складає 176615,27 грн./27 міс. = 6541,30 грн. Далі сума пенсії за місяць 6541,30 грн.*15 місяців (період з 01.03.2016 р. по 04.06.2017 рік.) = 98119,50 грн. Даний факт підтверджується відповіддю Торецького ОУ ПФУ від 07.09.2018 року та тим, що за життя померлий звертався до Донецького окружного адміністративного суду із позовом щодо зобов`язання виплатити йому пенсію. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1143/19-а зобов`язано Торецьке ОУ ПФУ поновити [PERSON] пенсію з 01 березня 2016 року. Дане рішення суду за життя [PERSON] виконане не було. Дана нарахована сума не була включена у довідку, яку Відповідач надав на запит нотаріуса від посилаючись на власний перегляд суми спадщини в межах трирічного строку. Після чого Позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою та надала свідоцтво про право на спадщину за законом на отримання належної померлому дідусю пенсії в сумі 176615,27 грн., яка була відображена у свідоцтві про право на спадщину. Позивачу знову був виплачений менший розмір, а саме виплачена недоотримана пенсія у розмірі 159737,27 грн., в межах трирічного строку в межах трирічного строку, встановленого ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У виплаті суми 16878,00 грн. Позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що нараховані суми недоотриманої пенсіонером з власної вини пенсії, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Тому вважає, що сума пенсії, яку не отримав померлий за життя, складає 98119,50 грн. (за період з 01.03.2016 року по 04.06.2017 рік) + 16878,00 грн. (недоплачена сума по свідоцтву про право на спадщину) складає 114997,50 грн. Просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] недоотриману пенсію розмірі 114997,50 грн., яка залишилася після смерті діда [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Василенко О.М. в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, однак до суду надав Відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити у задоволення вимог позивача, посилаючись на ті підстави, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м.Торецьку (далі - Головне управління) та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. З 01.03.2016 виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 №200/1143/19-а (далі рішення суду) зобов`язано Головне управління поновити виплату пенсії [PERSON] з 01 березня 2016 року. Звернути рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнень за один місяць. Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду та поновлено виплату пенсії [PERSON] з 01.03.2016. Сума боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2019 складала 239902,48 грн. На виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, пенсія у розмірі 9075,52 грн. нарахована та виплачена [PERSON] в квітні 2019 року. Залишок боргу складав 230826,96 грн. Починаючи з 01.07.2019 виплата пенсії проводилася в місячному розмірі. Виплату пенсії за життя [PERSON] фактично проведено по 31.08.2019 року. Пенсійна справа знята з обліку з 01.09.2019 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 20.08.2019 року. У червні 2020 року на запит державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О.М. Головним управлінням видана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] в розмірі 176615,27 грн. з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 07.10.2020 року із заявою №3310 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулася [PERSON] через довірену особу [PERSON] , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності та представляла інтереси спадкоємця. За результатом розгляду наданих документів нараховано та виплачено недоотриману пенсію у розмірі 159737,27 грн. за період з 06.10.2017 по 31.03.2019 та з 01.05.2019 по 30.06.2019 з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058. Зазначає, що зміст позовних вимог фактично зводиться до включення до складу спадщини того майна, якого не існує та право на яке спадкодавець за час життя не набув. Застосування іншого підходу фактично означатиме перегляд судом тих правовідносин, які виникли за час життя спадкодавця і стосовно законності яких спадкодавець не висловив жодних претензій. Норми ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки ці норми стосуються вже нарахованих (належних на час смерті) пенсіонеру сум пенсії. Тому, посилаючись на правові позиції Верховного суду викладені у Постановах №428/9469/20, № 428/12730/19, просить суд відмовити у задоволенні позивних вимог позивачу в повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 82 років у м. Горлівка Донецької області помер [PERSON] , про що 08 листопада 2019 року складено відповідний актовий запис № 2205 Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 червня 2020 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори Чучиній Ж.В., як онуці померлого [PERSON] , вбачається, що спадщина складається з недоотриманої суми пенсії, що нарахована [PERSON] Торецьким ОУ ПФУ за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік в загальній сумі 176615,27 грн. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1143/19-а зобов`язано Торецьке ОУ ПФУ поновити [PERSON] пенсію з 01 березня 2016 року. Дане рішення суду за життя [PERSON] було виконано частково, про що зазначає відповідач у наданому відзиві на позовну заяву. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин першої та третьої\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати\~ст. 1227 ЦК України. Згідно зі\~ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, то сума пенсії відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/1143/19-а виплата якої була відновлена з 01 березня 2016 року, що належала [PERSON] за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, тому, його онука - позивач [PERSON] прийнявши спадщину від померлого діда, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом\~статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера. Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст статті 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19\~Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст.\~16\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця. Крім того, зміст ч. 3ст.\~52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» та ст.\~1227\~ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст.\~52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» без\~урахування норм\~ст.\~46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Статтею 386\~ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2). Статтею 41 Конституції України\~гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості пенсії [PERSON] , оскільки даний розрахунок здійснено самим позивачем, спираючись на припущення, що пенсія спадкодавця складає 6541,30 грн. на місяць, яку вона вирахувала, виходячи з наданої нотаріусу заборгованості. Так, з пенсійної справи, наданої відповідачем до суду, вбачається, що Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області поновило виплату пенсії [PERSON] з 01 березня 2016 року, згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 №200/1143/19-а. Сума боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2019 складала 239902,48 грн. На виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, пенсія у розмірі 9075,52 грн. нарахована та виплачена [PERSON] в квітні 2019 року. Залишок боргу за період з 01.03.2016 по 30.06.2019 складав 230826,96 грн. (239902,48 грн. 9075,52 грн.). Починаючи з 01.07.2019 виплата пенсії проводилася в місячному розмірі. Виплату пенсії за життя [PERSON] фактично проведено по 31.08.2019 року. Тобто, спадкодавець за життя отримав пенсію за липень 2019 року та серпень 2019 року. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого [INFO] [PERSON] складає 230826,96 грн., яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 176615,27 грн., яку відповідач зменшив з урахуванням ст.\~46\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» та [PERSON] виплачено лише 159737,27 грн. успадкованої пенсії, також з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому [PERSON] повинні бути виплачені відповідачем недоотримана пенсія [PERSON] у розмірі 71089,69 грн., (230826,96 грн. нарахована пенсія з 01.03.2016 по 30.06.2019 -159737,27 грн. сплачена відповідачем пенсія) як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено відповідачем у наданому ним Відзиві. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. про що надано квитанцію про сплату судового збору. Вимоги позивача задоволені на 61,83% (71089,69 грн. /114979,50 грн.). Тому, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 613,60 грн. (992,40 грн. * 61,83%). На підставі викладеного,

Outcome: partial