Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 10 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою її постійного проживання: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 вересня 2017 року у справі №358/1177/17 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу [INFO] у них народилася дочка\~ [PERSON] , яка проживає разом із нею. 20 липня 2019 року позивачка вдруге уклала шлюб та [INFO] народила сина. Разом із дітьми вона проживає за місцем реєстрації її чоловіка по [ADDRESS] . [PERSON] навчається в 4 класі\~ Карапишівського академічного ліцею Центру позашкільної освіти» Миронівської районної ради Київської області. Батько дитини відповідач [PERSON] після розлучення участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі і не заперечували проти\~ заочного розгляду справи. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судові повістки відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 23.05.2022 вбачається, що місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачу повістки про виклик до суду на 23.01.2023 та 15.02.2023 відповідач отримав особисто. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Миронівської міської ради, [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника третьої особи, а також зазначила, що\~ не заперечують проти\~ задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Богуславської міської ради в судове засідання свого представника не направив, про час і місце розгляду справ був повідомлений належним чином, про що є відповідні відомості в матеріалах справи. Зі згоди\~ позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення\~ позивачки і її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який між ними розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області №358/1177/17 від 25 вересня 2017 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 лютого 2013 року виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 5, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено: [PERSON] до [PERSON] (а.с. 7). З народження та на даний час малолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] і ця обставина позивачкою підтверджується довідкою № 02-49/29 від 12.01.2021. Висновком органу опіки і піклування Миронівської міської ради Київської області № 363 від 29.07.2021 року визнано за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , із матір`ю [PERSON] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ пояснень позивачки\~ її дочка [PERSON] проживає з нею. За час, що пройшов від народження дочки відповідач не поцікавився, ні її життям, ні життям дочки, тим більше матеріальними потребами. З метою реєстрації дочки за місцем свого проживання позивачка звернулася до сільської ради, однак її повідомили, що без згоди батька зареєструвати дитину, якій не виповнилося 14 років не можуть. З наведеного вбачається, що між батьками виник спір з приводу визначення остаточного місця проживання дитини. Вказані обставини також підтверджуються показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , висновком оцінки потреб сім`ї від 27.07.2021, актом обстеження умов проживання № 02-49/2186 від 27.07.2021, актом оцінки потреб сім`ї від 27.07.2021 та довідкою Опорного закладу освіти «КАРАПИШІВСЬКИЙ АКАДЕМІЧНИЙ ЛІЦЕЙ ЦЕНТР ПОЗАШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ». № 61 від 19.01.2021. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини суд враховує наступні положення чинного законодавства України та Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція). Так, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Миронівської міської ради Київської області № 363 від 29.07.2021, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із матір`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] достатньо обґрунтований на вимогах матеріального та процесуального Закону, доведений достатніми об`єктивним\~ та допустимими доказами, і рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю буде\~ сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 992 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved