Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

15 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30 жовтня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] який вони зареєстрували у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3720. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не скалося, фактичні шлюбні відносини припинено майже з самого початку реєстрації шлюбу, тобто з січня 2020 року. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що підтверджується довідкою про склад сім`ї видана Новоборисівською сільською ражжою Роздільнянського району Одеської області № 864 від 14 листопада 2022 року. Вона неодноразово пропонувала відповідачеві розірвати шлюб через органи ДРАЦС, але він відмовився. Суперечки про поділ спільного майна немає. Тому вона просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 30 жовтня 2019 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3720. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, та просить його задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, ніяких клопотань та заяв від нього не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно дост.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3720, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 30 жовтня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від спільного життя дітей не мають. На підставі ч.2ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідност. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved