Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Заявниця звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) є рідною сестрою [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ). [INFO] , у віці 56 років, [PERSON] помер у місті м. Кисловодськ, Ставропольський край (Росія), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.01.2023 року Калінінеьким відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, а також Лікарським свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 04.01.2023 року Кисловодська міська лікарня м. Кисловодськ, Ставропольській край, Росія. Причина смерті: Тромбоз легеневої артерії, гіпостатична пневмонія, недостатність мітральна уточненої причини, крім ревматичної, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №14 від 28.03.2022 року та Довідкою про причину смерті №14 від 28.03.2022 року, виданих ГБУ «ЦПМСД». Отримати свідоцтво про смерть у БОЯРСЬКОМУ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ФАСТІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ) щодо реєстрації факту смерті [PERSON] неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території агресора Росія, на який неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України - Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Разом із тим, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданим 09.01.2023 року Калінінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. На підставі вищевказаного заявник просила суд заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Броварський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) прийняти, розглянути та задовольнити повністю. Встановити факт, що має юридичне значення - - факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце смерті: місто Донецьк, смерть настала: [INFO] . В судове засідання заявниця не з`явилась, була повідомлена судом належним чином про день та час розгляду заяви. До суду направила заяву у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - представник Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, був повідомлений судом належним чином про день та час розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає наступне. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено порядок провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Статтею 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 07 травня 2022 року) будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. До набрання чинності вказаної норми закону аналогічні положення були визначені ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, заявницею було додано, зокрема, копію свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого 09 січня 2023 року у ДНР, проте місцем смерті зазначено російська федерація, ставропольський край, м. кисловодськ. Отже відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» заявниця може звернутись до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану, додавши до заяви свідоцтво про смерть [PERSON] , видане на тимчасово окупованій території, та зареєструвати факт його смерті у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять доказів звернення [PERSON] до відповідного органу та відмови цього органу у реєстрації факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у задоволенні заяви, оскільки звернення до суду з даною заявою є передчасним, та законом визначено позасудовий порядок встановлення факту, про який просить заявниця. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за іншими правилами ЦПК. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, встановлення факту народження або смерті особи має важливе значення як для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, так і для вирішення питань правонаступництва померлої особи, а тому рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту смерті задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed