Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів посилаючись на те, що він являється власником квартири [ADDRESS] . З моменту приватизації житла ТОВ «Євро-Реконструкція» виставляє йому рахунки на оплату послуг з централізованого постачання гарячої води в подвійному тарифі. В квитанціях про оплату відповідач постійно зазначав, що кількість осіб - 2, хоча в даній квартирі він зареєстрований та проживає один. Його спроби вирішити дане питання в телефонному режимі не дали ніякого результату, оскільки на телефонні дзвінки не відповідали, а тому він звернувся до відповідача з листом від 24.03.2021 року з вимогою здійснити перерахунок вартості наданих послуг за весь період нарахування. Відповіді він не отримав, але в квитанції за квітень 2021 року зазначено, що відповідач все таки зробив перерахунок на суму 8 465,98 грн. 28.05.2021 року він звернувся до відповідача з претензією перерахувати йому кошти на його розрахунковий рахунок, але коштів на день подачі позову так і не отримав. У зв`язку з чим просив стягнути з відповідача вказані кошти. Крім того, вважав за необхідне стягнути і 3 % річних у розмірі 1 068,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 983,49 грн. за період з 24.04.2017 року по 07.07.2021 року. В заяві про уточнення просив стягнути суму боргу у розмірі 8 465,98 грн., інфляційні втрати - 2 413,55 грн. та 3 % річних - 968,61 грн. До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги згідно заяви про уточнення підтримав, просив їх задовольнити. До суду представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 08.07.2021 року. 09.07.2021 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 14.07.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.09.2021 року зареєстровано відзив на позовну заяву. Подано і заяву про застосування строку позовної давності. 22.11.2021 року зареєстровано відповідь на відзив. 09.12.2021 року зареєстровано заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 26.01.2021 року витребувано докази. 08.07.2022 року надійшла відповідь на вимогу суду. Ухвалою суду від 04.08.2022 року витребувано докази. 22.09.2022 року зареєстровано заяву про виконання робіт адвокатом. 31.10.2022 року надійшла відповідь на вимогу суду. 06.02.2023 року зареєстровано заяву про уточнення позовних вимог та заяву про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. В суді встановлено, що 24.04.2017 року Дніпровською районною в м. Киві державною адміністрацією (Орган приватизації житла) видано Свідоцтво про право власності, згідно якого власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] . З матеріалів справи убачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , з 27.05.2010 року по теперішній час. Встановлено, що постачальником теплової енергії в будинку [ADDRESS] є ТОВ «Євро-Реконструкція» згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. 24.03.2021 року [PERSON] звернувся із листом до ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо здійснення перерахунку за надані послуги по кількості зареєстрованих осіб - на одну особу, за період з 24.04.2017 року по 01.03.2021 року. Лист отримано 29.03.2021 року. Згідно квитанцій ТОВ «Євро-Реконструкція» за 2017 рок, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік та 2021 рік, гаряче водопостачання нараховувалось на дві особи. З квитанції ТОВ «Євро-Реконструкція» за квітень 2021 року слідує, що товариством здійснено перерахунок на суму 8 465,98 грн. та вказано одну особу. 28.05.2021 року [PERSON] надіслав на адресу ТОВ «Євро-Реконструкція» претензію щодо перерахування коштів у розмірі 8 465,98 грн. на його банківський рахунок. Претензія отримана 01.06.2021 року. З Реєстру територіальної громади м. Києва № 85197030 від 12.10.2022 року убачається, що в квартирі [ADDRESS] , крім позивача, в період з 06.08.2018 року по 26.12.2018 року був зареєстрований [PERSON] . Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг зокрема є: споживачі (індивідуальні та колективні), а виконавцями комунальних послуг є - послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; та послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Згідно діючого законодавства нарахування за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та холодного водопостачання і водовідведення відбуваються у залежності від наявності квартирних або загальнобудинкового приладів обліку: якщо у помешканні є квартирні лічильники, то нарахування відбуваються на підставі переданих даних споживачем. Якщо квартирні лічильники відсутні - нарахування проводяться згідно з показаннями загальнобудинкового лічильника. Від загального обсягу споживання віднімаються обсяги споживання, передані мешканцями квартир, які оснащені лічильниками, а отримана різниця ділиться пропорційно між усіма споживачами, у яких відсутні квартирні засоби обліку. Для послуги з опалення - пропорційно опалювальній площі. Для послуги водопостачання та водовідведення - пропорційно кількості проживаючих осіб. У разі відсутності у споживачів квартирних лічильників та відсутності загальнобудинкового лічильника у будинку - нарахування проводяться за нормами споживання. З послуги опалення - нарахування проводиться за фактичним тарифом на квадратний метр опалювальної площі, в залежності від температури зовнішнього повітря (Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг). По даній справі позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 8 465,98 грн., які є перерахунком по сплаті послуг гарячого водопостачання з двох осіб на одну проживаючу особу. А також, 3 % річних за період з 24.04.2017 року по 05.08.2018 року та з 27.12.2018 року по 07.07.2021 року у розмірі 968,61 грн., та інфляційні втрати у розмірі 2 413,55 грн. за період з 24.04.2017 року по 05.08.2018 року та з 27.12.2018 року по 07.07.2021 року (ст. 625 ЦК України). З урахуванням тієї обставини, в період з 06.08.2018 року по 26.12.2018 року в квартирі позивача було зареєстровано дві особи, сума коштів має становить 6 740,08 грн. Розмір визначено згідно бухгалтерської довідки за послугу з гарячого водопостачання, з урахуванням реєстрації двох осіб в період з 06.08.2018 року по 26.12.2018 року: 8 465,98 грн. - 1 725,90 грн. (серпень 2018 року - 389,21 грн. (за 26 днів) + вересень 2018 року - 423,36 грн., жовтень 2018 року - 131,02 грн. + листопад 2018 року - 407,58 грн. + грудень 2018 року 374,73 грн. (з 26 днів)). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом. В даному випадку позивач просить стягнути індекс інфляції та 3 % річних за період з 24.04.2017 року по 05.08.2018 року та з 27.12.2018 року по 07.07.2021 року, виходячи з суми боргу у розмірі 8 465,98 грн. Проте, суд не погоджується із розрахунками позивача, враховуючи суму коштів, та періодом нарахування. В процесі розгляду справи було встановлено, що позивач повідомив відповідача про кількість зареєстрованих/проживаючих в квартирі лише 24.03.2021 року. Доказів того, що позивач звертався з приводу даного питання в період з 24.04.2017 року по 24.03.2021 року, матеріали справи не містять. Таким чином, право на перерахунок коштів за гаряче водопостачання виникло у позивача лише 29.03.2021 року (дата отримання відповідачем листа), коли відповідач отримав відповідні документи та мав здійснити перерахунок. 28.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із претензією щодо перерахування коштів у розмірі 8 465,98 грн. на його банківський рахунок, який ним було вказано. Таким чином, право на виплату коштів виникло у позивача лише 01.06.2021 року (дата отримання відповідачем листа), яким позивач повідомив відповідача про перерахування коштів на його банківський рахунок, а не врахування їх при наступних нарахування коштів за надані послуги. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних та інфляція за період з 01.06.2021 року по 07.07.2021 року. Розрахунок іфляції здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,І ІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,20 : 100) = 1.00200000. Інфляційне збільшення: 6 740,08 x 1.00200000 - 6 740,08 = 13,48 грн. Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. В даному випадку кількість днів прострочення становить 37 днів. Отже, 6 740,08 грн. x 3 % x 37 : 365 : 100 = 20,50 грн. Таким чином, з відповідача належить стягнути 6 740,08 грн. (сума боргу) + 13,48 грн. (інфляційне збільшення) + 20,50 (3 % річних) = 6 774,06 грн. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. По даній справі представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до інфляції та 3 % річних. Однак, викладені обставини свідчать про відсутність підстав для застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI). Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4); інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6); представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9). Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 01.07.2021 року між адвокатом Хмарук Н.І та [PERSON] укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 8/1, згідно умов якого адвокат зобов`язався надавати клієнту правничу допомогу у справі про стягнення з ТОВ «Євро-Реконструкція» грошових коштів, надмірно сплачених за постачання гарячої води. Сторони погодили, що вартість послуг складає 20 000,00 грн. Представник позивача, який приймав участь у справі - Хмарук Н.І. є адвокатом, що діє на підставі ордеру АА № 1144602 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000119 від 12.03.2018 року). 22.09.2022 року між позивачем та адвокатом підписано акт виконаних робіт, згідно якого сторони погодили, що надані згідно акту послуги якісно і в повному обсязі, а саме: складання позовної заяви - 4 000,00 грн.; складання відповіді на відзив - 5 000,00 грн.; участь в судовому засіданні 05.10.2021 року - 1 500,00 грн.; участь в судовому засіданні 22.11.2021 року - 1 500,00 грн.; участь в судовому засіданні 26.01.2022 року - 1 500,00 грн.; участь в судовому засіданні 30.06.2022 року - 1 500,00 грн.; участь в судовому засіданні 04.08.2022 року - 1 500,00 грн.; участь в судовому засіданні 26.09.2022 року - 1 500,00 грн. Разом 18 000,00 грн. Дані кошти були сплачені позивачем 20.01.2023 року. По даній справі позивач просив стягнути з відповідача борг з урахуванням інфляції та 3 % річних у розмірі 12 517,47 грн. Рішенням суду з відповідача стягнуто борг в сумі 6 774,06 грн. Витрати позивача на послуги адвоката - 18 000,00 грн. Враховуючи розмір задоволених вимог суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9 741,60 грн. (54,12 % від задоволених вимог). Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача слід стягнути 491,41 грн. судового збору. Всього з відповідача слід стягнути 10 233,01 грн. судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial