Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

07.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору підряду та стягнення отриманих коштів та пені в сумі 107 800,00 грн. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 25.04.2020 між сторонами укладено договір підряду на виготовлення кухонних меблів, у відповідності до якого відповідач зобов`язався виконати підрядні роботи за адресою: [ADDRESS] , а позивач зобов`язався оплатити такі послуги. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, при цьому відповідач умови договору не виконує, а тому позивач вимушений звертатись до суду з вказаним позовом. Відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення заперечує проти вимог позивача в частині стягнення з нього пені в сумі 107 800 грн на підставі ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» , оскільки на момент укладення договру підряду від 25.04.2020 року [PERSON] , не мав статусу фізичної особи-підприємця , адже цим законом регулюються відносини з виконавцями робіт- суб`єктами господарювання Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 09.09.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою від 10.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за його позовом про розірвання договору підряду та відшкодування коштів в порядку спрощеного позовного провадження. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору підряду та відшкодування коштів. Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 квітня 2021 року, ухваленому по справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги [PERSON] задоволені. Ухвалено розірвати договір підряду №1 від 25 квітня 2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 37 000 ( тридцять сім тисяч) грн., сплачених за договором підряду від 25.04.2020 року, та 107 800 (сто сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп. пені. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1448 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 21.09.2022 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.04.2021 року та прийнято заяву відповідача про перегляд вказаного заочного рішення . Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2021 року-задоволено. Скасовано заочне рішенняЦентрального районногосуду м.Миколаєва від15 квітня 2021 рокуу справі№ 490/5631/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору підряду та відшкодування коштів. Розгляд справи провести в порядкуспрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін. Позивачем надано відзив на заперечення відповідача, в яких посилається на те, що за весь цей час відповідач так і не виконав умови договору, гроші не повернув, для здійснення примирення до нього не звертався. Також зазначає, що відповідач надає суду недостовірну інформацію, що виколнання даної підрядної роботи було разовим, адже це суперечить доказам його професійної діяльності з виготовлення меблів відповідно до його сторінки в соціальній мережі Інстаграм з ніком [INFO] 2018 до липня 2022 року, де [PERSON] активно демонструє свою професійну діяльність у сфері виготовлення меблів на замовлення. Наданий ним витяг з сайту Опендатабот станом на 14.07.2022 року про реєстрацію його як фізичної особи-підприємця не є офіційним витягом з Єдиного державного реєстра. Доказів того, чи була зареєстрована його діяльність в 2020 році на час укладення договору- відповідач суду не надав взагалі. Просив про задволення позову на підставі положень ст.ст. 526,527,610,629, 612,616, 849 ЦК України. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник повторно у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін,оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 25 квітня 2020 року між [PERSON] (далі - Замовник) та [PERSON] (далі- Підрядник) укладено Договір підряду №1, відповідно до якого,підрядник зобов`язується за вказівкою Замовника виконати підрядні роботи за адресою: [ADDRESS] ,а саме виготовити кухонні меблі, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Підряднику такі роботи в розмірі , в порядку та у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 6.1.2 Договру, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договру підряду та вимагати відшкодування збитків. За пунктом 7.5 цього Договру, за наявності у роботі істотних відступів від умов договру підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договру та відшкодування збитків. Згідно умов Додатку «Види робіт» №1, який є невід`ємною частиною Договору підряду, до вищевказаного договору від 25.04.2020 р., строки виконання робіт - 35 днів. Відповідно до Додатку «Отримана оплата» №1 до вищезазначеного договору, який є невід`ємною частиною Договору підряду, Підрядник отримав оплату за виготовлення меблів 25 квітня 2020 року в сумі 37 000,00 грн. Договір з додтками підписаний [PERSON] в графі «Підрядник». Факт укладення та підписання договру відповідачем не заперечується. На адресу відповідача, яка зазначена ним особисто в Договорі, 13.07.2020 року позивачем направлено претензію №1, згідно якої зазначено, що строк виконання договру 30 травня 2020 року був ним прострочений, отже прострочення становить на 13 липня 2020 року 43 дні - відповідачу запропоновано сплатити пеню в сумі 47 730 грн. та виконати умови договору у строк до 13.07.2020 р. Відповідід на претензію позивачем не отримано. Як зазначає у заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] , - він проживає за адресою [ADDRESS] , за цією ж адресою він зареєстрований з 10.08.2021 року як ФОП. Проте, загальновідомою є інформація, що за вказаною адресою знаходиться Центр реінтеграції бездомних громадян Департаменту праціта соціального захисту населення Миколаївської міської ради. Згідно відкритих даних, [PERSON] зареєстрований в статусі фізичної особи-підприємця з 10.08.2021 . Види діяльності: 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; 31.02 Виробництво кухонних меблів; 31.09 Виробництво інших меблів; Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Статтею 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд встановив наявність підстав для відмови від договору підряду, передбачених ч. 2 ст. 849 ЦК України, позивач відмовився від договору за наявності підстав встановлених законом. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Виходячи із змісту ст. ст. 651, 653 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним, а у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Уклавши цивільно-правову угоду кожна із сторін таким чином взяла зобов`язання щодо виконання умов договору в його правових межах. Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи спір про повернення попередньої оплати за договором підряду у постанові від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17, виклала правову позицію, відповідно до якої за приписами ст. ст.509,598,599,631 ЦКУзакінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно зст. 599 ЦКУ, ч.1ст. 202 ГКУтакою підставою є виконання, проведене належним чином. При цьому суд вказує, що на підставі змісту ч. 2ст. 651 ЦКдоговір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом є встановленим, що договір в судовому порядку не розривався. Отже, внаслідок відмови позивача від договору підряду він вважається розірваним і внаслідок його розірвання зобов`язання сторін за договором припиняються. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору та повернення отриманого за договром в натурі. За такого, вимоги позову про стягнення з відповідача суми попередньої оплати виконаних робіт у розмірі 37 000 грн є обгрунтованими. Що стосується вимог позову про стягнення пені. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, відповідно до частин першої, третьої, п`ятої зазначеної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживача. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до визначень, викладених у статті 1 цього Закону, виконавець це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Робота діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків(частина четвертастатті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідачем не заперечується той факт, що своїх обов`язків за договором підряду №1 від 25.04. 2020 року він не виконав. Частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу україни , суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є:1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. В даному випадку позивачем не надано доказів, що [PERSON] , був зареєстрований як суб`єкт господарювання на час укладення на строків ви иконання договору, в самому договрі підряду чітко вбачається, що від укладений між стронами як двома фізичними особами. А за аткого, положення ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на дійсні правовідносини сторін . Відповідно до статті 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законодавством України встановлено принцип свободи договору (частина третя стаття6 ЦК України). При цьому суд звертає увагу на те, що сторони договору підряду взагалі не визначили відповідальність підрядника за порушення строку виконання робіт, не передбачиди обов`язок виконавця сплатити замовнику пеню у певному розмірі відсоток від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання робіт. Відповідальність виконавця у разі порушення умов договору передбачена лише у вигляді відшкодування збитків замовнику, проте у поняття збитки не входить поняття «неустойки». Отже, враховуючи, що сторони в договрі не передбачали сплату при розірванні договору з вини підрядника додаткових санкцій, та межі заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача пені, обрахованої відповідно до частини п`ятої статті 10Закону України«Про захистправ споживачів» за період з 30.05.2020 по 07.09.2020 у розмірі 107 800 грн. суд вважає, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Згідно з положеннями ст. ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1ст. 82 ЦПК України). Враховуючи вище вказане, а також те, що відповідачем не виконані зобов`язання за договором, суд приходить до висновку, що вимоги позову про розірвання договору та стягнення сплачених позивачем коштів є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial