Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивачка [PERSON] 16.11.2022 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 15435, в якій просить ухвалити рішення про розірвання між нею та відповідачем [PERSON] шлюбу, котрий був зареєстрований 12.07.2017 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що було складено актовий запис за № 251. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду у розмірі 992 грн. 40 коп., позивачка [PERSON] при ухваленні рішення просить покласти на неї та залишає за собою. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін у справі фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони у справі втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми, вже упродовж певного часу проживають окремо. У сторін у справі різні погляди на життя, а відповідач [PERSON] має залежність від наркотичних засобів, що суперечить їхньому подальшому сумісному проживанню. Від спільного проживання сторони у справі мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після переїзду позивачки [PERSON] , проживає разом із нею за її місцем реєстрації. Позивачка [PERSON] зазначає також, що вона з відповідачем [PERSON] неодноразово пробували примиритися, однак безрезультатно, так як останній не може позбутися своєї залежності від наркотичних засобів, що, відповідно, впливає на їх сімейні відносини, і вона надалі бажає проживати в безпеці окремо від зазначеного відповідача, наміру повертатися до нього не має. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна у сторін у справі на даному етапі немає. У свою чергу, дочка сторін у справі [PERSON] , [INFO] , після розірвання їх шлюбу залишаться проживати разом із позивачкою [PERSON] .. Відтак позивачка [PERSON] , на підставі статей 104-105, 110, 112 СК України, просить свій позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про розірвання шлюбу не подав. Поряд з цим, вказаний відповідач, будучи присутнім в одному із судових засідань під час розгляду цієї справи по суті, висловив позицію на заперечення проти задоволення згаданих позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що шлюб між сторонами у справі може бути збережений та тривати надалі, навіть незважаючи на те, що позивачка [PERSON] вже переїхала та проживає окремо. Відтак відповідач [PERSON] просив у позові відмовити. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення, до суду не надходило, незвжаючи на роз`яснення судом сторонам у справі відповідного їх права на заявлення такого клопотання. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 17.11.2022 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 22.11.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 27.12.2022 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 27.12.2022 року судовий розгляд цієї справи відкладено за клопотанням обох сторін у справі з метою прийняти для себе остаточне рішення з приводу збереження їх шлюбу. Наступне судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті призначено на 07.02.2023 року о 12:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті. У призначене судове засідання для продовження розгляду даної справи по суті з`явилися позивачка [PERSON] та вказала, що надалі наполягає на розірванні їх з відповідачем [PERSON] шлюбу, так як вони остаточно прийняли для себе це рішення, шлюб бажають розірвати. Натомість відповідач [PERSON] у таке судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідачки [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так,\~судом встановлено,\~щосторони у справі, які є громадянами України, вступили у шлюб 12.07.2017 року, котрий був зареєстрований Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що було складено актовий запис за № 251. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 12.07.2017 року (оригінал міститься у справі, а. с. 6). За час перебування у шлюбі у сторін у справі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 03.10.2017 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у відповідності до актового запису про народження № 534 від 03.10.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 9), яка станом на дату вирішення судом цієї справи та ухвалення у ній рішення, є малолітньою. Судом також встановлено, що сімейні стосунки між сторонами протягом останніх шести місяців погіршилися, а упродовж двох з половиною місяців перебування цього позову у суді на розгляді не покращилися, що, відповідно, призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різними поглядами на подальше спільне життя та ведення господарства, як і виховання дітей, а, основне, - через залежність відповідача [PERSON] він наркотичних засобів та постійну потребу в лікуванні від цієї залежності. Тому позивачка [PERSON] вважає, що примирення між нею та відповідачем [PERSON] неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони у справі проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. У свою чергу, малолітня дочка сторін у справі проживає разом із позивачкою [PERSON] за її зареєстрованим місцем проживання та залишається проживати разом з нею, а спору щодо визначення місця проживання цієї дочки у сторін у справі на даному етапі немає. Релевантні норми, джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо права на шлюб, розірвання шлюбу чи визнання його недійсним регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом\~України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, котрі є невід`ємною частиною національного законодавства України. Так, відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я охороняється державою. В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Згідно із\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~із статтями 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи чинного СК України, з урахуванням роз`яснень, котрі містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а також беручи до уваги ті встановлені судом обставини, що сторони у справі припинили шлюбні відносини, стали чужими людьми, проживають окремо, за час розгляду цієї справи судом не примирилися, і усе це підтверджується зібраними у даній справі доказами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя сторін у справі і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання цього подружжя суперечить інтересам обох сторін у цій справі, а тому їх шлюб слід розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами у справі, котрий був зареєстрований 12.07.2017 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що було складено актовий запис за № 251, із залишенням позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу її прізвища « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру, у розмірі 992 грн. 40 коп., й підтверджуються квитанцією про сплату Відділення «Західне\~Б73»\~АТ КБ\~«ПриватБанк» № 9287-5463-7315-9722 від 15.11.2022 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та, в силу ухвалення рішення на користь позивачки [PERSON] й її відповідної волі про покладення цих судових витрат у повному обсязі на неї, при ухваленні даного рішення слід залишити за позивачкою [PERSON] та покласти на останню. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved