Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 25.02.2012 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та з цього часу разом зі своєю донькою мешкає з останнім однією сім`єю. Відповідач з 2010 року не піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкувався з нею, хоча позивачка жодним чином не перешкоджала спілкуванню. [PERSON] , [INFO] , не знайома зі своїм батьком та вважає його сторонньою особою, відповідач не приймає жодної участі в житті дитини. Коли спільній донці сторін виповнилось 16 років, вона скориставшись правом наданим їй чинним законодавством, змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання та витребувано докази необхідні для розгляду справи. 02.01.2023 року до матеріалів справи надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.01.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. 31.01.2023 року від уповноваженого представника позивачки - адвоката Кочнєвої Л.В. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 02.01.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому він визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд проводити розгляд справи без його участі. Крім того, 30.01.2023 року від відповідача надійшло клопотання, в якому він вказав про визнання позову та просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про народження від 21.03.2006 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 209). 25.02.2012 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 25.02.2012 року. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , останній не піклувався про фізичний та духовний розвиток їх спільної дитини, не спілкувався з дитиною, не виконував покладені на нього батьківські обов`язки та наміру їх виконувати не виявляє. Також, позивачка зазначає, що з 2010 року вона разом з [PERSON] , [INFO] , мешкає однією сім`єю з [PERSON] , якого дитина вважає своїм батьком. Також, з матеріалів справи вбачається, що 15.10.2022 року [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище та по батькові на [PERSON] (Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідач позовні вимоги визнав та вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивачки стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved