Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

26 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дзержинського районного суду м. Харкова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу розподілено в провадження судді Поволяєвої О.В. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 15 жовтня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя та виховання дитини. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Зважаючи на зазначене, просила суд зареєстрований між сторонами шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, визначити місце проживання дитини з матір`ю. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєвої О.В. від 10 серпня 2021 року справу прийнято до свого провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Дзержинського районного суду від 27 січня 2023 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини закрито на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Всудові засідання, призначені на 09 вересня 2021 року, 20 січня 2022 року, 21 лютого 2022 року, 29 березня 2022 року, 12 липня 2022 року, 18 серпня 2022 року та 27 січня 2023 року позивач та його представник не з`явилися, про причини неявки в судове засідання, призначене на 27 січня 2023 року суд не повідомили. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що судова повістка з викликом до суду на 21 лютого 2022 року, 23 березня 2022 року та 27 січня 2023 року не була отримана позивачем та була повернута до суду з відміткою про відсутність адресату за вказаною адресою. З довідок про доставку смс-повідомлень вбачається, що позивач та його представник були повідомлені про судові засідання, призначені на 09 вересня 2021 року, 20 січня 2022 року, 21 лютого 2022 року, 29 березня 2022 року, 12 липня 2022 року, 18 серпня 2022 року та 27 січня 2023 року шляхом направлення на мобільний номер телефону, зазначений в позові, смс-повідомлень. Зважаючи на отримання смс-повідомлення позивачем та його представникам за номером телефону, зазначеним ними в позові, суд вважає, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки альтернативним способом комунікації. З урахуванням наведеного суд виконав обов`язок щодо повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи. При цьому суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Суд виходить з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № № 759/14068/19 від 30 листопада 2022 року. Відповідач надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, зважаючи на наступне. Згідно п. 3\~ст. 2 ЦПК\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. На необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено у\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~ст. 129 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вирішуючи питання щодо розгляду справи по суті, суд приймає до уваги те, що межі\~перенесення\~розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників\~справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Враховуючи необхідність\~забезпечення розумних\~строків розгляду\~справи,\~ту обставину,\~що справа\~перебуває в\~провадженні суду\~з 26\~березня 2021\~року,\~позивач та\~його представник\~в численні\~судові засідання\~не з`являлися,\~систематично подавали\~до суду\~клопотання про\~відкладення розгляду\~справи,\~суд приходить\~до висновку\~щодо відсутності\~підстав для\~відкладення судового\~засідання,\~зважаючи на\~що розглядає справу по суті за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15 жовтня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 570, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 жовтня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2012 року. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved