Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, 17.03.2010 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н від 17.03.2010, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. складає між ним та банком договір. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.06.2018 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 716 грн. 05 коп., яка складається з наступного: 997 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом, 13 257 грн. 51 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 046 грн. 09 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 915грн. 05 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 19 716 грн. 05 коп. за кредитним договором № б/н від 17.03.2010, а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 17.03.2010 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Обгрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.06.2018, сума заборгованості за кредитом становить 997 грн. 40 коп. (а.с. 7-9). Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 7-9), довідку про видачу кредитної картки № 5577212912994517 від 18.03.2010 з встановленим терміном дії до 02/14 (а.с. 76), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 75), анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10), довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 11), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 12-35), виписку про рух коштів (а.с 71-74). Оскільки факт отримання кредитних коштів [PERSON] не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 997 грн. 40 коп. Позивач, окрім заборгованості за кредитом просив, також, стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 13257 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, позивач, визначивши суму у розмірі 2350 грн. 52 коп., не зазначив процентну ставку, погоджену сторонами. З розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка позивачем визначена в розмірі 30 % починаючи з 18.03.2010 по 11.06.2018 (а.с. 7-9). Вдповідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено, що базова відсоткова ставка за картою становить 2,5% в місяць (а.с. 11). Ураховуючи те, що позивачем згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної [PERSON] встановлено процентну ставку за користування кредитом, згідно розрахунку позивача, позивачем нараховано 13 257 грн. 51 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 13 257 грн. 51 коп. Позивач просить стягнути з відповідача, також, 4 046 грн. 09 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 915 грн. 05 коп. штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позові вказано загальний розмір пені та комісії, яку банк просить стягнути з відповідача та яка складає 4046 грн. 09 коп. Згідно наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено сплату штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від суми кредиту. У порушення вищезазначених вимог ЦПК України, у позовній заяві не вказано чітко суми пені та окремо суми комісії, нарахованих банком за договором, не вказано періоду, за який нараховано пеню та комісію та не надано доказів на обґрунтування зазначеного розміру пені та комісії. До того ж, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку штрафів (процентна складова), які він просить стягнути з відповідача на свою користь. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 4 046 грн. 09 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 915 грн. 05 коп. штрафу (процентна складова) немає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial