Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в с.Громада Любарського району Житомирської області, право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,2606 га., в т.ч. 0,1996 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, і 0,0610 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Стрижівського старостинського округу Любарської селищної ради в с.Громада вул.Незалежності (Гагаріна),19, щодо яких померлий [PERSON] мав право відповідно до рішення Стрижівської сільської ради від 21 червня 1994 року. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с.Громада Любарського району Житомирської області у віці 69 років помер її чоловік - [PERSON] . За час свого життя [PERSON] отримав у приватну власність на підставі рішення Стрижівської сільської ради від 21.06.1994 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сільської ради згідно поданих заяв», земельну ділянку загальною площею 0,19 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 0,06 га. для ведення особистого підсобного господарства, що рахувались по земельно-кадастровій книзі станом на 15 квітня 1992 року, які розташовані в с.Громада Житомирського району Житомирської області. Вище зазначеною земельною ділянкою [PERSON] користувався за наявності права на їх користування у відповідності до рішення даної ради. Позивачка являється спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована в с.Громада Житомирського району в минулому Любарського району Житомирської області, загальною площею 0,19 га., а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га. Однак, за час свого життя померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки та виготовити на власне ім`я державні акти на право власності на земельні ділянки, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості прийняти спадщину. [PERSON] за життя розпочата, але не завершена процедура приватизації вказаних земельних ділянок, що підтверджується копією технічної документації 2014 року про проведення комплексу землевпорядних робіт по складанню технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,2606 га., для ОЖБ, 0,19 га. для ОСГ 0,0610 га., витягами із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (0,1996 га та 0,0610 га). [PERSON] звернулася до Любарської селищної ради з клопотанням про затвердження технічної документації щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2606 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,1996 га. та 0,0610 га. для ОСГ, однак отримала відмову, яка мотивована смертю [PERSON] . На підставі викладеного, у позивача, як у спадкоємця, виникло право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , що складається із права на завершення приватизації земельних ділянок та отримання свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання не з`явився. Згідно наданого селищним головою відзиву вбачається, що Любарська селищна рада позов визнає та справу просить розглядати за відсутності її представника. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Судом встановлено, що 18 серпня 1974 року Веселківською сільською радою зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №7, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". [PERSON] помер [INFO] в с.Громада Любарського району Житомирської області, актовий запис №9, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №61952716 від 06.10.2020 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] . Відповідно до архівної довідки №253 від 26.12.2022, виданої архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації встановлено, що на підставі рішення Стрижівської сільської ради народних депутатів від 21.06.1994, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,19 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,06 га. Судом встановлено, що у 2014 році ДП "ТЕРРА" ТОВ "Поліський край" за заявою [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,2606 га. з них: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,1996 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0610 га. 21 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до Голови Любарської селищної ради Житомирської області із клопотанням в порядку ст.1218, 1220, 1222, 1225 ЦК України, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] загальною площею 0,2606 га., з них: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,1996 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0610 га., в [ADDRESS] . Листом Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1985 від 21 грудня 2022 року позивача повідомлено про те, що селищна рада не може прийняти рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на ім`я [PERSON] загальною площею - 0.2606 га, оскільки заявник розроблення технічної документації [PERSON] помер. Позивачу рекомендована звернутись до суду для оформлення права на завершення приватизації земельних ділянок. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочав приватизацію спірних земельних ділянок, однак не встиг завершити процедуру їх приватизації. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійній особі на підставі ст.1216 та 1218 ЦК України. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельних ділянок, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації спірних земельних ділянок. На підставі викладеного та

Outcome: approved