Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, проте що на випадок своєї смерті все належне йому майно він заповідає позивачу, її братові [PERSON] та своїй дружині [PERSON] . При зверненні 17.10.2022 до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Радченко С.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] було відмовлено у відкритті спадщини у зв`язку із пропуском строку для її прийняття. Поважність пропуску строку позивач обґрунтовує військовою агресією Російської Федерації проти України та захворюванням на Covid-19. Зважаючи на ті обставини, що визначений цивільним кодексом строк для подачі заяви до нотаріальної контори був пропущений з поважної причини, тому нею і подано відповідний позов до суду. У судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, її представник, адвокат Денисенко С.В. надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 17 лютого 1983 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1, складений Яблунівською сільською радою Прилуцького району (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії № [NUMBER] від 18.04.2015 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , змінила своє ім`я « [PERSON] » на ім`я « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії № [NUMBER] від 06.10.2015 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 13 грудня 2021 року серії [NUMBER] (а.с.23). За життя [PERSON] 29 листопада 2021 року склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Згідно повідомлення від 17.10.2022 приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Радченко С.В. вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] її батька [PERSON] , немає можливості, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини та відповідно до Постанови КМУ №164 від 28 лютого 2022 року перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. У зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.12). Згідно довідки приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Радченко С.В. від 09 листопада 2022 року №222/01-16, та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14 лютого 2022 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 17/2022, за заявою дружини померлого [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-27). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька [PERSON] лише 17 жовтня 2022 року. З урахування постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тобто позивач пропустила строк лише на вісім днів. [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вказуючи на те, що в період, коли вона зобов`язана подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія Російської Федерації. У подальшому вона планувала подати заяву до закінчення відведеного терміну, захворіла на Covid-19, у зв`язку з чим наступні два тижні перебувала на самоізоляції та лікуванні. В підтвердження вказаного надала протокол тесту від 03.10.2022, про відповідне захворювання, що стосується саме періоду коли вона повинна була подати заяву до нотаріуса для прийняття спадщини. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення їй додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved