Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

12 липня 2022 року представник позивача Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» - Дудуц О.В. звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» завданих збитків в порядку регресу у розмірі 114 941,76 гривень та 2 481,00 гривень сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АР/9453308) відносно транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. [NUMBER] , згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 16.12.2020 року відповідач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем «МAN LE 2000», д.н.з. [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 303/1201/21 від 18.02.2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач на підставі заяви здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 114 941,76 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», поліс № АО/5313033, то остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 114 941,76 гривень. Оскільки, відповідач не повідомив письмово страховика про вищезазначену ДТП, будь-який доказів поважності причин неповідомлення письмово протягом трьох діб про ДТП відповідачем також не надано то позивач має право подати регресний позов. З метою досудового врегулювання спору позивач 27.05.2021 року, звернувся до відповідача з регресною вимогою та 01.10.2021 року з досудовим попередженням, який останнім залишено без реагування. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 11.01.2023 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 13 лютого 2023 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 17.11.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/9453308) відносно транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи 14.12.2020 року о 17:50 годині в с. Козьова Сколівського району Львівської області по автодорозі «Київ-Чоп» мала місце ДТП за участі транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «МAN LE 2000», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 23.12.2020 року, ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 06.01.2021 року вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що змінюються) пошкодженого автомобіля складає 565 080,41гривень (а.с.11-15). Згідно ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п.п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 303/1201/21 від 18.02.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с.8). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В зв`язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно полісу № АР/9453308 станом на 14.12.2020 року діяв договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). 02.04.2021 року потерпілий [PERSON] звернувся із заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДПТ від 16.12.2022 року (а.с.16). 16.03.2021 року Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 64 941,76 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 13428 від 16.03.2021 року та 30.04.2021 року страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 22697 від 30.04.2021 року (а.с.23,25). 27.05.2021 року Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» зверталася з регресною вимогою до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП (а.с.26). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин наведених позивачем Публічним акціонерним товариством «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» не подано. На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про стягнення з [PERSON] на їх користь завданих збитків в порядку регресу у розмірі 114 941, 76 гривень законними та обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved