Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Cвалявська міська рада звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме недоотримання доходу у вигляді орендної плати, завданої внаслідок незаконного користування земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача змінив позов в частині мотивації стягнення коштів, а саме просить стягнути кошти як незаконно утримані у себе відповідачами. Позов мотивують тим, що відповідач є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана земельна ділянка належить Свалявській міській раді, комунальної форми власності (кадастровий номер: [NUMBER], загальна площа, що використовується 0,5406 за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код.11.02)). Земельна ділянка була у користуванні відповідача на правах оренди. після закінчення договору оренди, [PERSON] не продовжила дію договору та земельна ділянка була передана Свалявській міській раді. З часу передачі земельної ділянки позивачу, відповідач продовжила користуватись земельною ділянкою, та позивачу за цей період було недоотримано кошти в розмірі 99454,15грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що зазначена земельна ділянка була на правах оренди у відповідача. Після того, як договір оренди закінчився, відповідач просила продовжити його дію. Свалявською міською радою було відмовлено у продовженні договору оренди. Після чого відповідачі повернули земельну ділянку позивачу. Після передачі земельної ділянки [PERSON] звернулася до Свалявської міської ради з заявою про викуп земельної ділянки, дані віносини щодо викупу не вирішено на сьогоднішній день. Представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, представник вважає, що за період з серпня 2018р.(коли закінчився договір оренди) і до 24.05.2019р., ( коли земельна ділянка була передана. за решта період представник відповідача пояснив, що некоректно позивачем було нараховано збитки. Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються наступними нормативними актами. Ст.12 ЗК України передбачено повноваження міської ради у галузі земельних відносин на території міста. Ч.13 ст.120 ЗК України - у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118 , 123 або 128 цього Кодексу. Згідно ст.22 ЦК України: ч.1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. ч.2. Збитками є: 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). ч.3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ст.1166 ЦК України: ч.1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. ч.2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була власником (1/1) нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] з 2013р. (а.с.22-23). Відповідно до договору оренди від 09.07.2008р. [PERSON] користувалася земельною ділянкою на правах орендаря. Договір оренди закінчився 29.08.2018р. (а.с. 18-20). [PERSON] було відмовлено у поновленні договору оренди (а.с.58, 59, 63-66), тому актом від 24.05.2019р. земельну ділянку було передано Свалявській міській раді ( а.с.66). За період з 24.05.2019р. між сторонами почалися відносини з приводу можливого викупу земельної ділняки [PERSON] . За період з 25.05.2019р. по 24.05.2022р. Свалявська міська рада не зверталася з претензіями до [PERSON] про сплату недоотриманих коштів за фактичне використання земельної ділянки, доказів використання відповідачем земельної ділянки суду теж не надано. Вже після спливу трьох років позовної давності 13.07.2022р. та позивач звернувся до [PERSON] з листом претензією про сплату коштів (а.с.32, 35, 38). За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, а тому суд застосовує строк позовної давності та відмовляє у задоволенні позові з цих підстав.

Outcome: dismissed