Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що 01 листопада 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби та [PERSON] було укладено Договір за №30/АС про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі Академії Державної пенітенціарної служби за рахунок коштів юридичних чи фізичних осіб. Відповідно до пункту 1.2 Договору Академія бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Аспіранта надати йому освітньо-наукову послугу, а саме: навчання в аспірантурі для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 081 «Право», за денною формою навчання на юридичному факультеті. Згідно з п. 1.3. строк надання освітньо-наукової послуги з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року. Відповідно до наказу від 31.10.2018 №398/ОД [PERSON] зараховано з 01.11.2018 на заочну форму навчання за рахунок коштів юридичних, фізичних осіб на третьому (освітньо- науковому) рівні вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії з галузі знань «Право» за спеціальністю 081 «Право» та призначено наукових керівників. Згідно п.4.1 Договору розмір плати за навчання в аспірантурі у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це Аспіранта. За п. 4.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60000грн. Відповідно до п. 4.3 Договору вартість підготовки в аспірантурі за кожний календарний рік: I рік навчання - 15000 грн.; II рік навчання - 15000 грн.; III рік навчання - 15000 грн.; IV рік навчання - 15000 грн. П. 4.4. передбачено, що Аспірант вносить плату безготівково: щомісяця. Відповідно до п.3.1.1 Аспірант зобов`язаний своєчасно вносити плату за навчання в аспірантурі в розмірах та в порядку, встановлених Договором. Наказом Академії від 31.10.2022 №528/ОД відраховано аспіранта заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб [PERSON] , який навчається на третьому (освітньо-науковому) рівні вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії з галузі знань 08 «Право» за спеціальністю 081 «Право», за порушення строків виконання індивідуального плану наукової роботи без поважних причин. Відповідно до акту звірки розрахунків від 31.10.2022 сума заборгованості Відповідача за навчання складає 13485 грн. 00 коп. Згідно з п.5.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та Договором. Відповідно до довідки Академії розмір пені по договору №30/АС від 01.11.2018 складає 92 грн. 79 коп. З урахуванням суми основного боргу та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, сума боргу Відповідача складає 13577,79 грн. З метою досудового урегулювання спору Академією 28.10.2022 направлено Відповідачу повідомлення №19/2716 про необхідність оплати заборгованості за навчання. Однак до теперішнього часу заборгованість Відповідачем не сплачено. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між 01 листопада 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби та [PERSON] було укладено Договір за №30/АС про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі Академії Державної пенітенціарної служби за рахунок коштів юридичних чи фізичних осіб. Відповідно до наказу від 31.10.2018 №398/ОД [PERSON] зараховано з 01.11.2018 на заочну форму навчання за рахунок коштів юридичних, фізичних осіб на третьому (освітньо- науковому) рівні вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії з галузі знань «Право» за спеціальністю 081 «Право» та призначено наукових керівників. Згідно п.4.1 Договору розмір плати за навчання в аспірантурі у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це Аспіранта. За п. 4.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60000грн. Відповідно до п. 4.3 Договору вартість підготовки в аспірантурі за кожний календарний рік: I рік навчання - 15000 грн.; II рік навчання - 15000 грн.; III рік навчання - 15000 грн.; IV рік навчання - 15000 грн. П. 4.4. передбачено, що Аспірант вносить плату безготівково: щомісяця. Відповідно до п.3.1.1 Аспірант зобов`язаний своєчасно вносити плату за навчання в аспірантурі в розмірах та в порядку, встановлених Договором. Наказом Академії від 31.10.2022 №528/ОД відраховано аспіранта заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб [PERSON] , який навчається на третьому (освітньо-науковому) рівні вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії з галузі знань 08 «Право» за спеціальністю 081 «Право», за порушення строків виконання індивідуального плану наукової роботи без поважних причин. Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не викопуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь Академії Державної пенітенціарної служби суму боргу у розмірі 13577 гривень 79 копійки, з яких сума основного боргу в розмірі 13485 гривень 00 копійка, пеня становить 92 гривні 79 копійок. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1240 грн. 50 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 1240 грн. 50 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved