Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~30.08.2021\~\~року до суду з позовною заявою до\~\~ [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 25.11.2019 року між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, щодо надання відповідачу [PERSON] грошей у розмірі 1\~668\~146 гривень. Того ж дня позивачем [PERSON] були передані відповідачу [PERSON] зазначені гроші, про що відповідач [PERSON] власноруч написав розписку, зазначивши про обов`язок повернення вказаних грошей. Відповідно до умов вказаної розписки відповідач [PERSON] отримав вказані гроші на потреби сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна», в якому відповідач [PERSON] на той час обіймав посаду директора СВК «Україна». Разом з тим, як позивачу пізніше стало відомо, відповідач [PERSON] не отримував згоду СВК «Україна» або відповідного уповноваження на прийняття вказаних грошей та не здійснив їх передачу СВК «Україна». Відповідачем [PERSON] не було надано позивачу [PERSON] підтверджуючих фінансових документів (бухгалтерських відомостей, касових ордерів) на прийняття грошей юридичною особою СВК «Україна» для її господарських потреб. Також, відповідачем [PERSON] не надано позивачу [PERSON] підтверджуючих документів, що СВК «Україна» в результаті отриманих коштів здійснювало певні закупівлі товарів або послуг. Тобто, відповідач [PERSON] фактично набув гроші без відповідної правової підстави, поза межами наданих йому повноважень СВК «Україна» та не використав їх у господарській діяльності юридичної особи. На протязі останніх декількох місяців, позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому отриманні ним гроші. Однак, відповідач відмовляє йому з причин використання даних грошей у господарській діяльності СВК «Україна». Таким чином, кошти отримані відповідачем, є безпідставно отриманими, що і стало причиною звернення до суду. В судове засідання адвокат Садовський В.Є., який діє в інтересах позивача [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2019 року між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, щодо надання відповідачу [PERSON] грошей у розмірі 1\~668\~146 гривень. Того ж дня позивачем [PERSON] були передані відповідачу [PERSON] зазначені гроші, про що відповідач [PERSON] власноруч написав розписку, зазначивши про обов`язок повернення вказаних грошей до 30.09.2020 року включно. Відповідно до умов вказаної розписки відповідач [PERSON] отримав вказані гроші на потреби сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна», в якому відповідач [PERSON] на той час обіймав посаду голови СВК «Україна». Разом з тим, відповідач [PERSON] не отримував згоду СВК «Україна» або відповідного уповноваження на прийняття вказаних грошей та не здійснив їх передачу СВК «Україна». Відповідачем [PERSON] не було надано підтверджуючих фінансових документів (бухгалтерських відомостей, касових ордерів) на прийняття грошей юридичною особою СВК «Україна» для її господарських потреб. Також, відповідачем [PERSON] не надано підтверджуючих документів, що СВК «Україна» в результаті отриманих коштів здійснювало певні закупівлі товарів або послуг. Тобто, відповідач [PERSON] фактично набув гроші без відповідної правової підстави, поза межами наданих йому повноважень СВК «Україна» та не використав їх у господарській діяльності юридичної особи. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другоїстатті11, частин першої та другої статті509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті11, частини першої статті177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (касаційне провадження № 61-1215св17),від12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (касаційне провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (касаційне провадження№ 61-1133св18). У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач по справі набув грошові кошти в розмірі 1\~668\~146 грн., що підтверджується матеріалами справи та утримує їх без достатньої правової підстави, доказів на підставу заперечень даних тверджень суду не надано, суд вважає за можливе позовну заяву позивача [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити. Крім того, у відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже підлягають стягненню із відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 11 350 грн. (квитанція №30914086 від 30.08.2021 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved