Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) внаслідок заборгованості зі сплати аліментів. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2023 позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. 31.01.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Медведська В.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо відшкодування витрат на правову допомогу з посиланням на те, що відповідно до укладеного договору про надання послуг та акту приймання-передачі виконаних робіт вартість наданої правової допомоги складає 17 000 грн. Вказував на те, що під час звернення до суду з відзивом на позов стороною відповідача повідомлялося про орієнтовні витрати на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив задовольнити її. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на правову допомогу спираючись на необґрунтованість заяви та завищення розміру правової допомоги, фінансовий стан позивача, неспівмірність витрат на правову допомогу із ціною позову, у зв`язку з чим подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, з матеріалів справи убачається, що звертаючись до суду з позовом, сторона позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 10413 грн., а також стягнути судовий збір. Як встановлено судом, 09.09.2022 між [PERSON] та адвокатом Медведською В.В. укладено договір №0909 про надання правової (правничої) допомоги (а.с.143), а також додаткові договори №1 від 09.09.2022 та №3 від 25.10.2022 (а.с.146,147). Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 26.01.2023 та детальним описом надання послуг адвокатом, вартість надання правової допомоги, а саме аналіз документів, аналіз нормативно-правових актів законодавства України та ознайомлення з рішеннями судових органів, надання консультації щодо узгодження правової позиції, підготовка та направлення запитів, підготовка відзиву, підготовка та подання заяв про приєднання доказів, здійснення представництва інтересів клієнта в судових засіданнях, становить 17000 грн. Як убачається з квитанції від 26.01.2023 та квитанції №30-01 від 30.01.2023, [PERSON] сплачено адвокату Медведській В.В. в розмірі 3000 грн. та 14000 грн. відповідно (а.с.153,154). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Крім того, як убачається з матеріалів справи, позивач з червня 2019 року до червня 2022 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з червня 2022 року отримує заробітну плату за основним місцем роботи, загальна сума доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 склала 54238,64 грн. Також суд звертає увагу на предмет позову, який фактично спрямований на забезпечення якнайкращих інтересів дитини сторін. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4000 грн. та стягнути їх з позивача на користь відповідача. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial