Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 16 жовтня 2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від спільного шлюбу дітей не мають. В грудні 2013 року відповідач раптово зник з нанесенням їй матеріальних збитків, і як виявилося повернувся до колишнього місця проживання в Грузію. Спільне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримують. Фактично сім?я припинила своє існування. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13 грудня 2022 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 02 лютого 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України громадянином Грузії [PERSON] за період з грудня 2013 року по грудень 2022 року, із зазначенням напрямку перетину державного кордону України. 26 січня 2023 року на виконання вимог ухвали суду Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано лист, в якому зазначено, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 вересня 2022 року № 614, затвердженим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2022 року за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином Грузії [PERSON] ( [PERSON] ) [INFO] , в період з 23 січня 2018 року по 31 грудня 2022 року в базі даних не виявлено. Позивач у судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. 02 лютого 2023 року надала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що з відповідачем не проживає з грудня 2013 року. Просить проводити розгляд справи без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, 02 лютого 2023 року [PERSON] , який являється батьком позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що його донька [PERSON] з грудня 2013 року не проживає з [PERSON] . З грудня 2013 року жодного разу його не бачив. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судова влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 1458, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюб сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. З грудня 2013 року разом не проживають, місце проживання відповідача не відомо. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved