Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

23.09.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Кобеляки в особі Кобеляцької міської ради, третя особа: державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Р. В. про визначення права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2018 році помер її батько, [PERSON] , після смерті якого позивач та її брат, [PERSON] , як спадкоємці першої черги подали заяви про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори. [PERSON] тривалий час проживав разом з [PERSON] , після смерті якої в 2008 році став її єдиним спадкоємцем за заповітом. Після смерті батька позивача, [PERSON] було знайдено оригінал державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] , відповідно до якого останній передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,80 га на території Шенгурівської сільської ради. В подальшому позивач дізналася що [PERSON] є мачухою [PERSON] , який у свою чергу був чоловіком [PERSON] . Оскільки [PERSON] має бути віднесений до четвертої черги спадкоємців після смерті [PERSON] , всі його права як спадкоємця перейшли до [PERSON] та в подальшому від неї до батька позивача, [PERSON] . Водночас, при зверненні позивача до Кобеляцької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту з огляду на не підтвердження у встановленому законом порядку факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прохала суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 1994 року до [INFO] , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Також встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 5,80 га сільськогосподарського використання, розташованої на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю № 134 виданого 24.11.1998 року Кобеляцькою райдержадміністрацією. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 29.09.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Кобеляки в особі Кобеляцької міської ради, третя особа: державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Р. В. про визначення права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2018 році помер його батько, [PERSON] , після смерті якого позивач та його сестра, [PERSON] , як спадкоємці першої черги подали заяви про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори. Водночас, при зверненні позивача до Кобеляцької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту з огляду на відсутність підтвердження у встановленому законом порядку факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прохав суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 1994 року до [INFO] , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Також встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 5,80 га сільськогосподарського використання, розташованої на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю № 134 виданого 24.11.1998 року Кобеляцькою райдержадміністрацією. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року цивільну справу № 532/1654/22 за позовом [PERSON] об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 532/1651/22 за позовом [PERSON] , присвоєно об`єднаній справі № 532/1654/22. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON] . Позивач [PERSON] , представник позивачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Павлюк І. О., в судовому засіданні позов підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Третя особа державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Русняк Руслан Валентинович в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі Кобеляцької державної нотаріальної контори, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, прохала позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивачів адвоката Павлюка І. О., свідків, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] (а. с. 188). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 11 вересня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а. с. 190). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] (а. с. 189). [INFO] помер [PERSON] (а. с. 27). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьком якого зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а. с. 12). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 30.01.1948 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, прізвище дружини після реєстрації одруження - [PERSON] (а. с. 10). 24.01.1969 року одружилися [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації одруження - [PERSON] (а. с. 13). Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 031368 [PERSON] на підставі розпорядження Кобеляцької райдержадміністрації Ради народних депутатів від 03.04.1998 року №221 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,80 гектарів на території Шенгурівської сільської ради для сільськогосподарського використання (а.с.7-8). 09.04.2000 року відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до довідки Шенгурівського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , дійсно, починаючи із 1994 року та до квітня 2000 року постійно проживав однією сім`єю та вів спільне господарство за адресою [ADDRESS] разом із своєю мачухою [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] (а. с. 24). Відповідно до довідки Шенгурівського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , здійснював управління майном (будинком та паєм), яке залишилось після смерті своєї мачухи [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] (а. с. 23). Як вбачається із копії договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація якого проведена в Шенгурівській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області 2000 року за № 61 [PERSON] та керівник ТОВ «Олліс» Антонов Микола Вадимович уклали договір оренди земельної ділянки розміром 5,80 га терміном на три роки (а. с. 16-17). [INFO] помер [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до копії заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області 13 серпня 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за № 119, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] (а. с. 14). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Кобеляцької державної нотаріальної контори 03 серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,80 га, розташовану на території Шенгурівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, передану для сільськогосподарського використання, що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємицею якого була дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцями якого за заповітами був син [PERSON] та онука [PERSON] та за законом діти [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожен, в зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 186-187). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] була мачухою [PERSON] , оскільки була заміжня за його батьком, [PERSON] . 1969 року [PERSON] одружився з [PERSON] . Близько 1980 року [PERSON] та [PERSON] придбали будинок, в якому разом проживали. З 1990 року разом з ними почала проживати [PERSON] до моменту своєї смерті, оскільки потребувала постійного догляду. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є мачухою [PERSON] , жила разом з ним близько десяти років. Пунктом 4 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Абзацом 2 зазначеного пункту визначено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року. Спадщина [PERSON] відповідно до положень ст. 525 ЦК Української РСР та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилася в день її смерті - [INFO] , тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З наведеного вбачається, що на момент відкриття спадщини та закінчення строку для прийняття спадщини Цивільний кодекс України ще не набрав чинності, у зв`язку з чим при розгляді справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР. Аналогічну позицію висловлено в абзацах 2-3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», в яких зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Зі змісту статей 529 та 530 ЦК УРСР вбачається, що спадкування за законом здійснювалось почергово. Так, відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як вбачається із позовних заяв [PERSON] та [PERSON] встановлення факту спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з мачухою [PERSON] , починаючи з 1994 року і до моменту її смерті у 2000 році та факту постійного проживання з нею на момент відкриття спадщини необхідне позивачам для доведення належності [PERSON] до четвертої черги спадкоємців. Водночас, як зазначалося вище, на момент відкриття спадщини та закінчення строку для прийняття спадщини Цивільний кодекс України ще не набрав чинності, у зв`язку з чим при розгляді справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР, відповідно до якого коло спадкоємців обмежувалося двома чергами та до якого не входили особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Слід також звернути увагу на положення статті 531 ЦК УРСР, відповідно до якої до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Проте, позовні заяви та додані до них матеріали не містять будь-яких відомостей про те, що [PERSON] входить до кола спадкоємців за законом померлої [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 529-531 ЦК УРСР. Таким чином, з наведеного вбачається, що [PERSON] не входить до кола спадкоємців померлої, відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року. Тобто [PERSON] як особа, яка не має права на спадщину що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не міг прийняти спадщину після її смерті. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оскільки згідно положень ст.ст. 529-531 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року [PERSON] не належить до спадкоємців першої або другої черги та не був утриманцем спадкодавця [PERSON] і особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини не включена до числа спадкоємців за законом Цивільним кодексом Української PCP 1963 року, у задоволенні позовних вимог про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] необхідно відмовити. Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] , з 1994 року до [INFO] , тобто не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини та факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем з [PERSON] , яка померла [INFO] , суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині позову, оскільки цей факт не породить для позивачів юридичні наслідки - оформлення спадкового майна, оскільки [PERSON] не належить до осіб, які мають право на спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином, від встановлення вищевказаних фактів не залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, а інших юридичних наслідків для встановлення цих фактів позивачі не зазначили. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed