Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 142 154, 00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.05.2015 року у справі № 450/127/15-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2019 року) аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн., та на утримання сина [PERSON] в розмірі 516 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2015 року і до досягнення ними повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/127/15-ц, який пред`явлено до виконання Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області та відкрито виконавче провадження № 48475996. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Боржником з моменту набрання рішенням законної сили не сплачено жодної грн. Станом на 22.02.2022 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів становить 142 154, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 27.05.2022 року в межах виконавчого провадження № 48475996. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.05.2015 року у справі № 450/127/15-ц, вбачається, що вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн., а на утримання сина [PERSON] в розмірі 516 грн. до досягнення ними повноліття, щомісячно, починаючи з 23.01.2015 року, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Прізвище позивачки змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] " у зв`язку із одруженням, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2019 року. Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах за період з січня 2015 року по квітень 2022 року від 27.05.2022 року в межах виконавчого провадження № 48475996, відкритого 18.08.2015 року вбачається, що боржнику [PERSON] нарахована заборгованість зі сплати аліментів в сумі 142 154, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості *1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих Постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Однак, згідно наданого представником позивача розрахунку, всього за період з 08.07.2019 року по 01.04.2022 року нараховано 446365,47 грн. пені. Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 142 154, 00 грн., що становить 100% розміру заборгованості по аліментам за період з 01.01.2015 року по 27.05.2022 року, згідно наданого суду розрахунку заборгованості від 27.05.2022 року. У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved