Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , 1975 року народження, з 1999 року та [PERSON] , 1970 року народження, з 1992 року. Однак [PERSON] не проживає в цьому житловому будинку понад десять років, а саме з 2002 року, без поважних причин. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має та будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та члени її сім`ї відповідачу не чинили та не чинять. У зв`язку з тим, що у будинку зареєстрована особа, яка не проживає, у позивача виникають складнощі з оформленням субсидії. Позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування даним житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад 6 місяців, без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні, що мало місце 12.01.2023 року, позивач та її представник позов підтримали. 06.02.2023 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак представник позивача попередньо подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала. За вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи, заслухавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинком [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.08.2021 року, виданим приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. за реєстрованим в реєстрі за № 2977. У вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] з 1999 року, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні 12.01.2023 року свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, підтвердили факт відсутності відповідача у спірному житлі тривалий період часу понад десять років. Відповідач не подала жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік. При цьому,\~суд визнає\~такими,\~що заслуговують\~на увагу,\~доводи позивача\~про те,\~що реєстрація\~місця проживання\~відповідача в\~будинку перешкоджає їй вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідача породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг. Зважаючи на\~викладене,\~суд повно,\~всесторонньо та\~об`єктивно\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~прийшов до\~висновку,\~що факт\~відсутності відповідача\~ [PERSON] \~в будинку\~ [ADDRESS] понад встановлені строки повністю доведений, а тому останню слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved