Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Нижньодністровського національного природного парку про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням уточнень позовних вимог позивач просить: Визнати незаконним та скасувати наказ Нижньодністровського національного природного парку від 26.06.2020 року № 43-О про звільнення [PERSON] за прогул. Визнати незаконним та скасувати наказ Нижньодністровського національного природного парку від 26.06.2020 року № 06-ДС про дисциплінарне стягнення [PERSON] у вигляді звільнення. Поновити [PERSON] на посаді начальника науково-дослідного відділу Нижньодністровського національного природного парку. Стягнути з Нижньодністровського національного природного парку на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня його звільнення з роботи 26.06.2020 року по 25.07.2020 року в розмірі 8433 гривен 80 копійок. Позивач мотивує вимоги тим, що він працював на різних посадах Ніжньодністровського національного природного парку з 2010 року, а з 2018 року на посаді начальника науково-дослідного відділу. Вважає, звільнення з займаної посади незаконним, проведеним з порушенням вимог діючого законодавства та грубим порушенням його прав як працівника. Крім того, у зазначені дні діяла постанова КМУ від 1 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2020 року по справі відкрито провадження, встановлений спрощений порядок розгляду справи. 14.09.2020 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 25.05.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки відсутні підстави для його задоволення Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що наказами Нижньодністровського національного природного парку: від 26.06.2020 року № 43-О звільнено [PERSON] з посади начальника науково - дослідного відділу Нижньодністровського національного природного парку за прогул згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України 26.06.2020 прогул. від 26.06.2020 року № 06-ДС про дисциплінарне стягнення [PERSON] у вигляді звільнення: 1.Визнати [PERSON] , начальника науково -дослідно відділу Нижньодністровського національного природного парку, дні відсутності на роботі 17.06.2020 року та 24.06.2020 року прогулами без поважних причин. 2.Позначити у табелі обліку використання робочого часу означені дні відсутності [PERSON] як прогули. 3.Застосувати до [PERSON] за грубе порушення трудової дисципліни дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прогули без поважних причин на підставі пункту 4 ст. 40 КЗпП України. Зазначені додатки: Акт відсутності на роботі від 17.06.2020 року; Доповідна заступника начальника від 19.06.2020 року; Акт про відмову надання пояснень від 24.06.2020 року; Доповідна заступника начальника від 24.06.2020 року; Акт відсутності на роботі від 24.06.2020 року; Доповідна заступника начальника від 24.06.2020 року. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. В порядку п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, відповідач повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Прогул є підставою для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня без поважних причин (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц). Необхідно відмітити, що закон не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тобто не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому суд, вирішуючи позов про поновлення на роботі саме з підстав відсутності прогулу, надає оцінку поясненням працівника з огляду на всі фактичні обставини справи, доведені відповідними доказами з дотриманням статті 76 ЦПК України. При цьому обов`язок доведення вини працівника у такому порушенні трудової дисципліни як прогул, за який має настати відповідальність у вигляді звільнення, покладено на роботодавця. У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 235/2284/17 зроблено висновок, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника. Оцінка причин як поважних здійснюється судом при розгляді спору про звільнення. Очевидно, поважними слід визнати такі причини, які виключають вину працівника. Разом з тим, звільнення за вчинення прогулу (в тому числі і за відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) є дисциплінарним стягненням і має здійснюватися з дотриманням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень (ст. ст. 147 - 149 Кодексу законів про працю України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування прийнятих наказів відповідач посилається на відсутність на роботі начальника науково-дослідного відділу Нижньодністровського національного природного парку Губанова В.В. дні відсутності на роботі 17.06.2020 року та 24.06.2020 року прогулами без поважних причин, про що у наказі зазначають про необхідність внести зазначені дані в табель. Зазначені обставини спростовуються наданим листом декану факультету нафти, газу та екології ОНАХТ на адресу директора Нижньодністровського національного природного парку Кротову С.А., згідно яким голова комісії Губанов В.В. приймав участь під час захисту дипломних проектів у дистанційному режимі 24-26 червня 2020 року (а.с. 54, 55-70). Як вбачається із наданих суду матеріалів, 21.10.20219 року директор Нижньодністровського національного парку Кротов С.А. у листі № 475/05 надав згоду на участь начальника науково-дослідного відділу Губанова В.В. у роботі екзаменаційної комісії, як голови, у грудні 2019 року та у червні 2020 року (а.с. 161). Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. Тобто, ключове для звільнення за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України - саме наявність робочого місця. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 р. у справі № 947/6744/21 (провадження № 61-8268св22), робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників. Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків. Суду не надані докази, що у начальника науково-дослідного вдідлу Нижньодністровського національного природного парку Губанова В.В. визначене робоче місце працівника як певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. При таких обставинах, необхідно визнати незаконними та скасувати накази Нижньодністровського національного природного парку від 26.06.2020 року № 43-О про звільнення [PERSON] за прогул та від 26.06.2020 року № 06-ДС про дисциплінарне стягнення [PERSON] у вигляді звільнення. Поновити [PERSON] на посаді начальника науково-дослідного відділу Нижньодністровського національного природного парку. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. На підставі викладеного та у зв`язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2020 року по 25.07.2020 року в розмірі 8433 гривен 80 копійок. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та виплати йому середнього заробітку за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved