Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивач вказав, що шлюб між його батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, за рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області з [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2002 року і до повноліття дітей. На сьогоднішній день син [PERSON] досяг повноліття та навчається у ДНЗ «Чортківське вище професійне училище». Кінцевий термін навчання становить 30 червня 2023 року. [PERSON] потребує матеріальної підтримки зі сторони батька на час навчання. Добровільно [PERSON] кошти на утримання сина, який навчається, не надає. Вищевикладені обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Просить стягувати з відповідача в його користь аліменти на час навчання в розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримують, просять задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення на веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Відзиву на позов не подав. Суд, зі згоди позивача, представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вислухавши учасників процесу, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області № 2-150 від 10 березня 2005 року з [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2002 року і до повноліття дітей. На сьогоднішній день [PERSON] досяг повноліття та навчається на третьому курсі у ДНЗ «Чортківське вище професійне училище». Термін навчання - до 30 червня 2023 року. Дані обставини стверджуються довідкою № 51 від 08.11.2022 директора ДНЗ «Чортківське ВПУ». Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~ главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно приписів\~ст. 199 СК України, \~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1\~ст. 200 СК України, \~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як вбачається\~із ч.\~1\~ст.\~182\~СК \~України,\~\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що \~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Судом встановлено, що позивач досяг повноліття та навчається в ДНЗ «Чортківське ВПУ», не працює, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не надав докази про його важкий матеріальний стан. В судове засідання не з`явився та будь яких пояснень з приводу позову не надав. Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача та яка пояснила, що відповідач - батько сина 18 років не цікавиться його життям та матеріально не допомагає. Син є інвалідом з дитинства, що також потребує додаткових коштів на лікування. При визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи, оцінює надані докази в їх сукупності, в зв`язку з чим дійшов висновку щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, зокрема, і з врахуванням того, що син хоч і є повнолітнім, однак, є інвалідом з дитинства, що обмежує його у можливості забезпечувати своє життя також самостійно, в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: approved