Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

В грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді кв. [ADDRESS] . За життя мати заповіт не склала. Оскільки позивач є донькою померлої, вона є спадкоємцем першої черги. Зазначає, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Племінник позивача та онук померлої [PERSON] - відповідач по справі, спадщину після смерті своєї бабусі не прийняв, будь-яких претензій щодо спадкового майна не має. Після смерті матері [PERSON] одноосібно здійснила її поховання. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що її мати померла від пневмонії в результаті зараження COVID-19, та оскільки вона весь час контактувала з матір`ю під час її хвороби, вона опинилась в лікарні та перебувала на стаціонарному лікуванні коронавірусної хвороби. В подальшому позивач була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк, оскільки 24.02.2022 розпочалась збройна агресія Російської Федерації проти України, на території Миколаївської області постійно відбувались бомбардування та військові дії. З метою забезпечення власної безпеки 03.04.2022 позивач виїхала з м. Миколаєва до м. Одеса, а згодом переїхала до м. Умань. Крім того, після початку повномасштабної агресії робота державних та приватних нотаріусів за місцем відкриття спадщини була призупинена, що також унеможливило вчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить поновити їй строк для прийняття спадщини, який був пропущений з об`єктивних, непереборних та незалежних від неї причин. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.01.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила не стягувати з відповідачів судові витрати у разі задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 26.12.2022 нього на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 35-36). Згідно вказаної заяви [PERSON] позов визнає в повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього 09.01.2023 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить розглянути справу у відповідності до положень діючого законодавства. Від третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої згідно свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с. 16). 24.11.2001 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 16). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2021 у справі №\~489/6499/20 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). 08.10.1997 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 767, укладеного на Товарній біржі «Віконт-Т», придбала кв. [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.01.2020 у справі № 489/5597/19 вищезазначений договір купівлі-продажу визнано дійсним. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). Згідно Довідки про причину смерті від 21.10.2021 № 745 причиною смерті [PERSON] є інша пневмонія, збудник не уточнений. Згідно квитанції від 21.10.2021 [PERSON] було сплачено вартість ритуальних послуг з організації поховання [PERSON] в сумі 12\~000,00 грн. (а.с. 13). Відповідно до виписки по окремим витратам по рахунку [PERSON] встановлено, що вона здійснювала оплату витрат на управління нерухомим майном (кв.\~ [ADDRESS] ) в період з вересня 2021 року по листопад 2022 року (а.с. 14-15). Згідно Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 8042/973 КНП\~«Міська лікарня № 3» [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.10.2021 ( [PERSON] померла [INFO] ) по 28.10.2022; діагноз: позагоспітальна двобічна полісегментарна пневмонія середньої важкості, короновірусна хвороба, астеноневротичний с-м (а.с. 21). У відповідності до Довідки від 22.06.2022 № 7105-5001783495 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що через карантинні обмеження, захворювання на двосторонню пневмонію та початок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України та активні бойові дії і ракетні обстріли на території м.\~Миколаєва та Миколаївської області (що призвело до призупинення роботи нотаріусів) нею було пропущено строк для прийняття спадщини. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. від 02.12.2022, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Зі змісту спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що будь-які інші особи, окрім [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини не звертались. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статей 1220-1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із статтями 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила цієї норми застосовуються, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини суд визнав поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Закон не містить переліку таких причин, тому обставини, на які посилається позивач, оцінюються судом з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та наданих ними доказів. Окрім спеціальних норм спадкового права, які регулюють питання строку для прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК), при вирішенні справ цієї категорії суд також має враховувати загальні засади цивільного судочинства та європейські стандарти щодо захисту права власності, в тому числі принцип пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, дотримання якого є необхідним за положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі\~Конвенція). Так, запроваджене статтею 8 Конституції України та статтею 10\~ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності». Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», пункт 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, пункт 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання. Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги. Отже, в даній справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове майно, витребування у нього цього майна з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади тощо. Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не в повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини через сукупність поважних та непереборних причин, а саме через карантинні обмеження, захворювання на двосторонню пневмонію та початок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України та активні бойові дії і ракетні обстріли на території м. Миколаєва та Миколаївської області (що призвело до призупинення роботи нотаріусів). Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Тобто за загальним правилом строк для подання заяви про прийняття спадщини після її смерті сплинув 21.04.2022. Проте особливості спадкування під час воєнного стану регулюються постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року №\~164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №\~296/5. Перебіг строку\~для прийняття\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття\~зупиняється на\~час дії\~воєнного стану,\~але не\~більше ніж\~на 4\~місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для кожної конкретної відкритої справи до воєнного стану виглядатиме таким чином - якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців. Враховуючи викладене, з урахуванням вищевказаних нормативно-правових актів остаточно строк для подання заяви про прийняття спадщин після смерті [PERSON] сплинув 21.08.2022. При цьому, позивач звернулась до нотаріальної контори 30.11.2022, а позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подано [PERSON] 08.12.2022. За такого, враховуючи об`єктивні та непереборні причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, зокрема захворюванням на двосторонню пневмонію, карантинні обмеження та введення воєнного стану, а також приймаючи до уваги незначний пропуск такого строку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини, що відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Оскільки позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, тому відповідно з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору.

Outcome: approved