Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

У грудні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 11\~802, 49 грн. за кредитним договором № б/н від 23.05.2011 року та понесені судові витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 23.05.2011 року та отримав кредитну картку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем є [PERSON] . Відтак, зважаючи на наявність заборгованості позичальника перед банком, позивач просить стягнути з відповідача кредитний борг за договором №б/н від 23.05.2011 року в розмірі 11\~802, 49 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі. 31.01.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що заявою від 11.11.2017 року відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому є неналежним відповідачем у справі. 03.04.2020 року представник позивача подала відповідь на відзив. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2021 року витребувано докази від Вишневої МДНК Київської області. 24.11.2021 року з Вишневої МДНК Київської області надійшли витребувані докази. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2022 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] укладений договір № б/н від 23.05.2011 року про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2011 року становить 11\~802, 49 грн. [INFO] [PERSON] помер, про що 04.08.2017 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області складено актовий запис №9 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 21.12.2018 року АТ КБ «Приватбанк» направило до Києво-Святошинської РДНК претензію кредитора. З матеріалів спадкової справи №257/2017, заведеної Вишневою МДНК Київської області встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] та 21.03.2018 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Заявою від 11.11.2017 року син померлого /відповідач у справі/ [PERSON] відмовився від прийняття належної частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] . Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Позивач вважає, що спадкування обов`язків відповідачем відбулося відповідно до частини третьої статті 1268 ЦПК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавство строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, а тому прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Проте, судом встановлено, що 11.11.2017 року відповідач [PERSON] подав до Вишневої МДНК Київської області заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України він не є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . В ході розгляду справи клопотань про заміну відповідача чи про залучення співвідповідачем інших осіб представник позивача не заявляв. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 48 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України). Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 51 ЦПК України). За висновками у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. За встановлених обставин щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє то і відсутні правові підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі ст. ст. 608, 1218, 1219, 1268, 1270, 1271 ЦК України,

Outcome: dismissed