Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

25 січня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що з 25 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вона має сина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Останні три роки подружнього життя, відносини між нею та чоловіком погіршилися, починаючи з літа 2022 року шлюбні відносини фактично припинені. В родині почалися виникати сварки, які переросли у серйозні конфлікти, поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав вживати алкогольні напої, ображати її брутальною лайкою, принижував її, виганяє з квартири або не впускає у житло, кілька разів змінював замки від вхідних дверей, сховав її документи. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] 30 та 31 грудня 2022 року, 07 та 21 січня 2023 року з вказаних підстав зверталася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На даний час, через постійні образи та приниження, змушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. Просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 місяців, з заборонами щодо: перебування у місці її проживання (перебування) по [ADDRESS] ; наближення на 50 м до місця її проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування нею, а саме: Першотравенського ліцею №5, місця її реєстрації; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з нею або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Копію рішення направити до ВП №3 для взяття [PERSON] на профілактичний облік та до виконавчого комітету Першотравенської міської ради; судові витрати віднести за рахунок держави. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просить вимоги заяви задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] та його представник - адвокат Дерюгін Е.О., у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви не визнали, просять відмовити в її задоволенні, оскільки заявник та її син мешкають в його квартирі, права на яку в них відсутні, наразі в провадженні суду знаходиться цивільна справа за його позовом до заявника про розірвання шлюбу і при розгляді справи він буде змушений спілкуватися із заявником, [PERSON] може сама провокувати його на конфлікти, розмови, ображати. Для запобігання цьому доцільно обмежити [PERSON] у відстані, спілкуванні, знаходженні та у інших речах по відношенню до [PERSON] . Ухвалою суду від 25 січня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Главою 13 розділу IV Цивільного-процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судом встановлено, що з 25 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Вказана квартира на праві приватної власності належала [PERSON] - матері [PERSON] . Після смерті останньої, на вказану квартиру відкрилася спадщина. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №675 від 09 вересня 2020 року право власності на 1/2 частку вказаної квартири (спільна часткова власність) зареєстроване за [PERSON] - сестрою [PERSON] . Заявник [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно акту ПП "Комунальщик-4" від 30 січня 2023 року [PERSON] та її син - [PERSON] , 2008 року народження, з 2014 року по теперішній час проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Встановлено, що 21 січня 2023 року [PERSON] звернулася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що її чоловік [PERSON] виганяє її з дому, яка була зареєстрована в ЄО за №323 та за результатами розгляду якої відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вказана справа про адміністративне правопорушення станом на 07 лютого 2023 року перебуває в провадженні суду, рішення по справі не ухвалене. 30 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що її чоловік [PERSON] виганяє її з дому, буянить, яка була зареєстрована в ЄО за №5134 та за результатами розгляду якої відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року №186/36/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладене адміністративне стягнення. В подальшому, 31 грудня 2022 року та 07 січня 2023 року [PERSON] звернулася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами стосовно того, що її чоловік [PERSON] не впускає її в квартиру [ADDRESS] , змінив замки на дверях. Дані про те, чи складалися з даного приводу протоколи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] - в матеріалах справи відсутні. Між тим, 28 грудня 2022 року чоловік заявника - [PERSON] звернувся до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що його дружина [PERSON] вчинила відносно нього домашнє насильство, намагалася вчинити бійку, висловлювалася нецензурною лайкою, відносно заявника [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, наразі справа перебуває в провадженні суду, рішення по справі не ухвалене. У п. п. 1, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закони України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя і дитина (діти). Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, тобто [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 вказаного Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19. Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі викладеного, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не доведена наявність реальних ризиків продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці та те, що домашнє насильство має систематичний характер, оскільки конфлікт між сторонами виник у період з 21 грудня 2022 року по 07 січня 2023 року з приводу права заявника на користування нерухомим майном (квартирою) її чоловіка - [PERSON] , в якій вона не зареєстрована та права власності на яке не має, зареєстрована за іншою адресою, крім того, [PERSON] також звертався до ВП №3 з приводу вчинення домашнього насильства відносно нього заявником [PERSON] , підстави для заборони [PERSON] перебувати у квартирі, яка належить йому та його сестрі на праві спільної часткової власності, в якій він зареєстрований та право власності на яку у заявника відсутнє, не вбачаються, терміновий заборонний припис ВП №3 відносно [PERSON] не виносився, тому суд приходить до висновку про передчасність подання вказаної заяви та необхідність відмови в її задоволенні. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed