Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Огієнка Б.С. звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 05.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 628, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову позивач зазначила, що 05.07.2008 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, подружнє життя не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2022 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. 23 січня 2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Огієнко Б.С. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував, а також зазначав, що питання майна сторонами було вирішено шляхом підписання договору про поділ спільного майна подружжя від 10.01.2023 року, розмір та порядок сплати аліментів, з ким будуть жити діти та його можливість спілкуватися з ними було вирішено за усною угодою. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 628. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 05.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2022 року, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частина 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням\~наведеного,\~приймаючи до\~уваги,\~що сторони\~дійшли до\~остаточного висновку\~про припинення\~сімейних відносин,\~на примирення\~не згодні,\~суд вважає\~необхідним шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище та після розірвання шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки про залишення їй прізвища « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved