Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТА «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] за період з травня 2015 року по липень 2020 року в розмірі 65 160,74 грн., інфляційні втрати - 5 304, 60 грн. та 3% річних - 3 327,26 грн., всього 73792,59 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Аргументи учасників справи. 2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги щодо здійснення постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню. Позивач свої зобов`язання виконав, надав послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання. А відповідач зобов`язаний оплатити отримані послуги. В наслідок неналежного виконання зобов`язань, щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача у період з 01.05.2015 року по 01.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 65 160,74 грн. Оскільки заборгованість відповідач в добровільному порядку не погашає, а з приводу її наявності між сторонами існує спір, тому представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду. 3. Представник відповідача надав суду письмові пояснення, в яких вказує, що ним до канцелярії суду надавалась заява про застосування строків позовної давності до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем і просить стягнути суму боргу за період з 01.08.2017 по день звернення до суду. Додатково до вказаної заяви представник відповідача надав суму розрахунку заборгованості з урахування строків позовної давності з 01.08.2017 року по 01.07.2020 року. Заяви та клопотання учасників справи. 4. Представник позивача до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 5. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи просила суд врахувати заяву про застосування строків позовної давності та доданому до нього розрахунку. Процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою суду від 25.07.2022 року заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.12.2020 року за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до розгляду. Обставини справи, встановлені судом. 7. Відповідно до довідки наданої АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , у вказаній квартирі також зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.6). 8. Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача по оплаті за централізоване опалення за період з травня 2015 року по липень 2020 року склала 65 160,74 грн., інфляційні втрати - 5 304, 60 грн. та 3% річних - 3 327,26 грн., всього 73792,59 грн. ( а.с.7;8;9). 9. Згідно з детальної виписки з особового рахунку відповідача , заборгованість відповідача перед АТ «Криворізька теплоцентраль» за період з 01.08.2017 року по 01.07.2020 року становить в розмірі основного боргу 54636,63 грн., інфляційні втрати 2 130, 36 грн. та 3% річних - 1953,92 грн. 10. З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що відповідач: - у жовтні 2017 року зробив оплату у розмірі 1300, 00 грн.,коли нарахування за цей період не здійснювалось, що само по собі свідчить про визнання відповідачем існування заборгованості за попередній період; - у травні 2018 року зробив оплату за послуги у розмірі 1400, 00 грн., коли нарахування за цей період не здійснювалось, що само по собі свідчить про визнання відповідачем існування заборгованості за попередній період; - у липні 2019 року зробив оплату за послуги у розмірі 1300, 00 грн., коли нарахування за цей період не здійснювалось, що само по собі свідчить про визнання відповідачем існування заборгованості за попередній період Джерела права й акти їх застосування. 11. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 12. Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 13. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону). 14. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV. 15. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. 16. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. 17. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 18. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 19. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. 20. Таким чином відповідачі є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником та виробником теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання за адресою: квартира [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що протягом періоду з травня 2015 року по липень 2020 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином, однак відповідач [PERSON] своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті нею послуги не вносила, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 65 160, 74 грн. 22. Згідно з частиною 2статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 3327,26 грн. та інфляційні втрати у сумі 5304, 60 грн. 23. Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК). 24. Як встановлено судом з детальної виписки по особовому рахунку, наданої представником позивача вбачається, що відповідач : у жовтні 2017 року зробив оплату послуг у розмірі 1300, 00 грн., у травні 2018 року зробив оплату за послуги у розмірі 1400, 00 грн., у липні 2019 року зробив оплату за послуги у розмірі 1300, 00 грн., де слід зазначити що нарахування в ці періоди не здійснювались, що свідчить про визнання відповідачем існування заборгованості за попередній період. Вищезазначені дії відповідача, відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України розцінюється судом як визнання відповідачем обов`язку перед позивачем, який надає комунальні послуги. Крім того, згідно з розрахунком дата останньої сплати відповідачем спожитих комунальних послуг - грудень 2019 року, а тому з березня 2019 року розпочався перебіг позовної давності. Позивач звернувся до суду 28 липня 2020 року, тобто до спливу трирічного строку, судом не встановлено підстав для висновку про сплив позовної давності та для застосування наслідків пропуску строків позовної давності. 25. Таким чином, суд вважає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо оплати комунальних платежів, було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за надані послуги. Крім того, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 3327,26 грн. та інфляційні втрати у сумі 5304, 60 грн. 26. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається представник позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Розподіл судових витрат. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1). 28. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved