Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 04.11.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 10000,00 грн, моральну шкоду у розмірі 100,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бондара В.Я. від 07.11.2022 року передано цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 40108740, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 15-А), третя особа - Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди передано до Київського районного суду м. Одеси. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою судді від 13.12.2022 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. 26.12.2022 року від Державної казначейської служби України до суду надійшли пояснення на позовну заяву. 06.01.2023 року представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на пояснення третьої особи. Відповідач ГУНП в Одеській області правом на подання відзиву не скористалось, матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали про відкриття провадження з матеріалами позовної заяви, з якого вбачається отримання відповідачем поштового відправлення 02.01.2023 року. На підставі викладеного, враховуючи, що строк для подання відзиву сплинув, суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 18.05.2022 року посадова особа Відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області відносно позивача склав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, відповідно до якого позивач о 23:30 під час комендантської години перебувала у громадському місці та здійснила непокору працівникам поліції. 19.07.2022 року постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/6036/22 провадження у справі про притягнення [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Внаслідок незаконних дій відповідача позивач була змушена звертатися за професійною правничою допомогою до Адвокатського об`єднання Меч Правосуддя для захисту та відстоювання своїх прав у суді при розгляді відносно неї матеріалів про адміністративне правопорушення. Матеріальна шкода виражається в тому, що на підставі Договору про надання правничої допомоги від 19.07.2022року позивачем було сплачено Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 10000 грн. Моральна шкода виражається у моральних (душевних) стражданнях, що були викликані вимушеними діями щодо доведення у суді відсутності в своїх діях правопорушення, також були принижені честь, гідність та ділова репутація позивача, адже [PERSON] займає посаду директора центру міжнародної діяльності Одеського національного технологічного університету. Позивач вважає, що внаслідок незаконних дій посадових осіб відповідача, наявні правові підстави для відшкодування позивачу завданої матеріальної та моральної шкоди відповідно до вимог ст. ст. 22, 23, 1174 ЦК України, Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. В поясненнях на позовну заяву Державна казначейська служба України посилається на те, що позивач помилково ототожнює Казначейство з Державним бюджетом України та з особою, що завдала шкоду. Правовідносини виникли між [PERSON] та ГУНП в Одеській області, тому питання стосовно відшкодування моральної шкоди повинно вирішуватися виключно в рамках спору між [PERSON] та ГУНП в Одеській області. Казначейство є окремою юридичною особою, яка самостійно несе відповідальність за своїми зобов`язаннями, в повному обсязі виконує свої завдання та функції і ніяких прав та законних інтересів позивача не порушувала. Представник Державної казначейської служби посилається на те, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких встановлюється у ч. 1 ст. 1176 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». З матеріалів справи вбачається, що дій, передбачених положеннями ч. 1 ст. 1176 ЦК України та ст. 1 зазначеного Закону щодо позивачки не вчинялось, тому у неї відсутнє право на відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Сам факт наявності рішення суду про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення не свідчить про протиправність дій посадових осіб ГУНП в Одеській області та завданням позивачці матеріальної та моральної шкоди. Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу мало вирішуватись за результатами розгляду справи, в якій вони були понесені. Позивачем не наведено, якими належними та допустимими доказами підтверджується факт заподіяння їй моральних страждань. Отже Казначейство вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. У відповіді на пояснення третьої особи представник позивача [PERSON] - адвокат Скиба Є.А. посилається на те, що підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Внаслідок дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, їй було завдано моральної шкоди, яка полягала у тому, що під час складання протоколу про адміністративне порушення у [PERSON] , як особи невинуватої, з`явилося відчуття тривоги, хвилювання, безсоння. Такі незаконні дії принизили її честь, гідність через незаконне потрапляння до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України, як особи правопорушника. Також у позивача зірвалися її життєві плани, відбулося погіршення стосунків з оточуючими людьми, вона упевнилася у безкарності посадових осіб Національної поліції України, що підірвало авторитет органів державної влади. Адвокат зазначає, що зважаючи на доведеність факту відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, враховуючи вимоги розумності, справедливості, добросовісності, виваженості, враховуючи обставини справи, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та справедливими. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 08.06.2022 року між АО МЕЧ ПРАВОСУДДЯ та [PERSON] укладено Договір №08/06-М про надання правничої допомоги. 19.07.2022 року був складений Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №08/06-М про надання правничої допомоги від 08.06.2022 року, відповідно до якого вартість наданої правничої допомоги за вказаним Актом складає 10000 гривень. 06.10.2022 року [PERSON] сплатила на користь АО МЕЧ ПРАВОСУДДЯ 10000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією та випискою АТ Альфа-Банк по особовим рахункам за 06.10.2022 року. Відповідно до постанови судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 19.07.2022 року у справі № 522/6036/22 провадження у справі про притягнення [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. У вказаній постанові зокрема зазначено, що при розгляді даної справи суддею встановлено, що в протоколі працівником поліції не розкрито об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, не зазначено щодо якої законної вимоги працівників поліції вчинила злісну непокору [PERSON] , суть правопорушення викладена формально, не конкретизовано, загальними фразами, і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 185 КУпАП. Постанова набрала законної сили 01.08.2022 року. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України\~ шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України\~"Про оперативно-розшукову діяльність",\~"Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю"\~та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно з ст. 2 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у\~статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1\~частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2022 року провадження у справі про притягнення [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. При цьому сторона позивача зауважує, що незаконне притягнення до адміністративної відповідальності призвело до завдання позивачу матеріальної шкоди, яка полягає в понесенні позивачем витрати на правничу допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також моральної шкоди, яка виражається в моральних (душевних) стражданнях, що були викликані вимушеними діями щодо доведення в суді відсутності в своїх діях правопорушення та захисту свого порушеного права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 вказано, що «спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу)». Також Верховний Суд зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що «застосовуючи статті\~1173,\~1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі». З матеріалів справи вбачається, що дій, передбачених ч. 1 ст. 1176 ЦК України та ст. 1 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду щодо позивача не вчинялось, тому суд приходить до висновку про відсутність права у позивача на відшкодування шкоди на підставі вказаного Закону. У позовній заяві [PERSON] обгрунтовує незаконність дій ГУ НП в Одеській області постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2022 року по справі №522/6036/22, якою провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП було закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. З цього приводу суд зазначає, що сам по собі факт наявності рішення суду про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення не свідчить про протиправність дій посадових осіб ГУ НП в Одеській області та завдання такими діями матеріальної та моральної шкоди позивачу [PERSON] . Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed