Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що [PERSON] є особою похилого віку та внаслідок захворювання з діагнозом «Інша хронічна інструктивна хвороба легень. Інша емфізема. Хронічна респіраторна недостатність тип II. Цукровий діабет типу 2 з кетоцидозом. ЦЦ типу 2 з множинним ускладненням та іншим уточненим несудинним ускладненням» потребує щоденного постійного стороннього догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи, так як самостійно не здатна забезпечити свої життєві потреби. Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворою не має. Як зазначив заявник, він є онуком [PERSON] та проживає разом із нею, доглядає її та постійно допомагає в побуті. На даний час він є єдиною особою, яка здійснює догляд та піклується про хвору, а саме: постійно доглядає її, забезпечує продуктами харчування, купує ліки, оплачує комунальні послуги, виконує фізичні господарські роботи біля будинку, забезпечував гарячою їжею, обробляє присадибну земельну ділянку, тощо. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення заявником постійного догляду за [PERSON] , така не заперечує та бажає, щоб він і надалі здійснював за нею догляд. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 03 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розгляду справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. [PERSON] подала належним чином посвідчену заяву, в якій висловила позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно Висновку №42 та виписки із протоколу ЛКК від 16.01.2023, потребує постійного стороннього догляду [PERSON] (а.с. 9, 10). [PERSON] проживає в [ADDRESS] , до складу її сім?ї входять: зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] та правнука [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім?ї від 20.01.2023 (а.с. 8). Як вбачається із довідки Управляння соціального захисту населення Хустської РДА Закарпатської області від 23.01.2023 №33, [PERSON] жодних соціальних виплат по догляду не отримує (а.с. 11). З акту встановлення факту здійснення догляду від 23.01.2023 вбачається, що [PERSON] , проживає в [ADDRESS] разом із донькою та її сім`єю. Так як донька та онука, які проживають разом із матір`ю, на даний час знаходяться за кордоном і не можуть вести догляд за [PERSON] , її зять [PERSON] , який проживає разом із нею, являється інвалідом третьої групи і не може вести за нею догляд. На даний час [PERSON] ніде не працює, є пенсіонеркою, вдова, часто хворіє, неодноразово проходить лікування в КНП «ЛПУ «Міжгірська РЛ» та має захворювання з діагнозом: «Інша хронічна обструктивна хвороба легень. Інша емфізема. Хронічна респіраторна недостатність тип ІІ. Цукровий діабет типу 2 з кетоцидогом. У.Д типу 2 з множинним ускладненням та іншим уточненим несудинним ускладненням» згідно Висновку ЛКК №42 від 16.01.2023 та Виписки із протоколу ЛКК №43 від 16.01.2023. За нею здійснює постійний сторонній догляд онук [PERSON] , а саме: доглядає її, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, заготовляє дрова , оплачує комунальні послуги, допомагає по господарству, забезпечує сім`ю всім необхідним для проживання. Матеріально-побутові умови проживання задовільні. [PERSON] дійсно здійснює постійний сторонній догляд за бабусею [PERSON] (а.с. 7, 13). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою похилого віку, яка цього потребує. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved