Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

05 жовтня 2022 року для розгляду до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшла вказана цивільна справа. У позові позивач зазначив, що у травні 2021 року від племінника [PERSON] довідався, що ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року було затверджено мирову угоду між його рідними братом [PERSON] та сестрою [PERSON] . За якою між ними було розподілене спадкове майно, що залишилось після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та складалося із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,64 га, житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами розташованого в с.Червонопілля Березнегуватського району Миколаївської області та грошового вкладу в сумі 2039 грн. 25 коп. При цьому його та їх рідного брата [PERSON] не було залучено до участі у справі при затвердженні цієї мирової угоди. Він оскаржив ухвалу суду від 14 травня 2010 року про затвердження мирової угоди, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року провадження за його апеляційною скаргою було закрито. Звернувшись до нотаріуса у листопаді 2021 року йому було відмовлено у прийнятті документів та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити йому строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини та перерозподілити спадщину, визнавши за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на частину; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,64 га, житлового будинку з надвірними і господарськими будівлями та спорудами розташованого в с.Червонопілля Березнегуватського району Миколаївської області та на грошовий вклад в сумі 2039 грн. 25 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Ляшенко М.Д. (за договором про надання правового допомоги адвокатом від 29 травня 2021 року) в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, до суду направили відзив на позовну заяву, у якому посилаючись на відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.87-90, 103-106). Їх представник адвокат Грінченко І.В. (за договорами про надання правничої допомоги від 17.11.2022 року), в судове засідання з`явилась, заперечувала проти позовних вимог позивача та просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору в судове засідання не з`явився. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 13,64 га, розташованої в межах території Березнегуватської селищної ради, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] та грошового вкладу в сумі 2039 грн. 25 коп. в ВАТ «Державний ощадний банк України». З копії спадкової справи № 104/04 заведеної державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори убачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли її син [PERSON] відповідач по справі, шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 05 липня 2004 року та донька [PERSON] , яка на день смерті спадкодавиці була зареєстрована та проживала разом з нею за адресою [ADDRESS] (а.с.162-165). Позивач та третя особа по справі [PERSON] , які є синами спадкодавиці [PERSON] на день її смерті разом з нею не проживали та заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк нотаріусу не подали. 17 жовтня 2009 року завідувачем Снігурівської державної контори відповідачу [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку,через те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було видано Березнегуватською райдержадміністрацією після смерті власника та рекомендовано звернутися до суду ( а.с.166). Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , згідно з якої за кожним із них було визнано право власності по частині земельної ділянки площею 13,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] та на грошовий вклад в сумі 2039 грн. 25 коп. в ВАТ «Державний ощадний банк України». Вказана ухвала суду набрала законної сили 20 травня 2010 року та в подальшому змінена або скасована не була ( а.с.13). Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, який не брав участі у справі, на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2010 року було закрито, з мотивів що позивач не прийняв спадщину після смерті матері у встановлений законом спосіб та не претендував на спадкові права під час розгляду справи, а тому оскаржуваним судовим рішенням його права порушенні не були. Також під час апеляційного провадження ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року до участі у справі було залучено [PERSON] , як правонаступника [PERSON] в зв`язку з її смертю ( а.с.11-12). Постановою завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою від 08 листопада 2021 року позивачу було відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини ( а.с.16). Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб\~(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається\~\~з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої\~статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Відповідно до\~статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 жовтня 2022 року по справі №361/1699/20-ц зазначив, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити\~\~\~\~\~\~\~\~з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] померла [INFO] . Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 19 серпня 2004 року. З позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернувся 16 грудня 2021 року, тобто пропуск ним строку для подання заяви про прийняття спадщини складає 17 років. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач та його представник вказували на тимчасову непрацездатність, порушення відповідачами домовленості щодо порядку прийняття спадщини та фактичне користування майном після відкриття спадщини, однак такі доводи не були підтвердженні належними доказами та не доводять наявність об`єктивних та непереборних обставин, які впливали на своєчасність подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Посилання представника позивача на те, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року було скасовано ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області про затвердження мирової угоди від 14 травня 2010 року, а тому є підстави для перерозподілу спадщини між спадкоємцями - є перекручуванням висновків викладених у процесуальному документі, є надуманими та такими, що не відповідають встановленим судом апеляційної інстанції обставинам і мотивам. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відсутність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , та відсутність передбачених законом підстав для перерозподілу спадщини між спадкоємцями, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed