Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (далі по тексту позивач) звернулось до суду із вищевказаним позовом через свого представника [PERSON] до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з постачання природного газу, а Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Позивач зазначає, що відповідачем приймаються послуги з газопостачання та проводиться часткова оплата послуг, тому сторони знаходяться у договірних відносинах. Товариство свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом виконує належним чином та в повному обсязі, утім відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг належним чином не виконує, внаслідок чого допустив заборгованість, яка за період з 01.12.2020 по 01.05.2022 становить 7121,95 грн., також позивачем нараховано відповідачеві 3% річних у розмірі 192, 24 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 603,60 грн., які у добровільному порядку відповідач не погашає, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 17.11.2022 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~встановив, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] Згідно із фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] періодично здійснювала часткову оплату наданих послуг, за період з 01.12.2020 по 01.05.2022, утім має заборгованість за надані послуги з постачання природного газу, яка станом на 01.05.2022 становить 7\~121,95 грн. На підтвердження обставин щодо вартості цін на природний газ для населення позивачем надано довідку щодо цін на природний газ по ТОВ «Вінницягаз Збут» (а.с.14). Положенням ч.1 ст.9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Крім цього, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила постачання). Згідно з п. 3 Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 11 Правил постачання розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верхового Суду України, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.04.2016 (справа №6-2951цс15), яка підтримана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 (справа №751/3840/15-ц) споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Зібрані у справі докази підтверджують, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, що надані позивачем, а тому зобов`язаний оплатити надані йому послуги. За правилами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Згідно з ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідач свої зобов`язання належними чином не виконувала, що підтверджено довідкою про фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого заборгованість [PERSON] за надані послуги з постачання природного газу за період з 01.12.2020 по 01.05.2022 становить 7\~121,95 грн. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг з постачання природного газу, а також іншого розрахунку заборгованості або ж доказів на погашення розміру заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг (за послуги постачання природного газу). При цьому, суд звертає увагу, що нарахування за спожиті послуги здійснено за встановленими тарифами з урахування кількості спожитого природного газу відповідачем, що обраховується за допомогою індивідуальних приладів обліку газу для споживачів природного газу. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу в розмірі 7917, 79 грн. є обґрунтованим. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на зазначене вище, а також перевіривши розрахунки позивача щодо нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 192,24 грн. - суми 3% річних від простроченої суми заборгованості та 603, 60 грн. - сума втрат від інфляції. З огляду на викладене та з урахуванням правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що наявні усі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України, а оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрат зі сплати судового збору, що підтверджено платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved