Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулось комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради є виконавцем комунальної послуги - суб`єктом господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради надає послугу з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою проживає та користується послугами відповідач по справі [PERSON] , особовий рахунок - [NUMBER] . Договір про надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між позивачем та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалися, тобто між сторонам наявні фактичні договірні відносини. Від відповідача на адресу КП «Уманьводоканал» не надходило жодних звернень або ж претензій щодо ненадання або надання неякісних житлово-комунальних послуг. Також не надходило звернень про відмову від отримання послуг, які надає позивач. В порушення норм чинного законодавства, відповідач не звертається до КП «Уманьводоканал» для заключення договору та не сплачує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надав позивач, у зв`язку з чим, виникла заборгованість по наданим послугам на загальну суму 6963 гривні 84 копійки. Несплата боргу відповідачем, призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. 25.11.2020 [PERSON] звернулась до КП «Уманьводоканал» з проханням про заключення договору на погашення боргу станом на 01.07.2020 р. в сумі - 7081,87 грн. Відповідно, 25.11.2020 року між боржником та позивачем було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення №66, заборгованість станом на 01.11.2020 року становила 7081,87 грн. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачам житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.1 Договору №66 відповідач станом на 01.11.2020 р. визнала свою заборгованість перед позивачем, але фактично борг не сплачує. Відповідач порушує умови договору реструктуризації та ухиляється від сплати і боргу, і за фактично спожиті послуги, що призвело до заборгованості. 29.03.2021р. вих.№377/19 була направлена претензія боржнику з метою врегулювання відносин в досудовому порядку з вимогою погасити існуючу заборгованість. 11.09.2021 було проведено акт обстеження водопровідних та каналізаційних мереж абонента [PERSON] і обстеження встановило, що води в будинку, дворі немає, колонки на прилеглих вулицях відсутні. В зв`язку з цим за адресою [ADDRESS] було припинено нарахування. Враховуючи викладене КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 6963,84 грн. та судовий збір в сумі 2379,00 грн. Ухвалою судді від 21.02.2022 року після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги КП «Уманьводоканал» не визнала, посилаючись на те, що договір між нею та позивачем про надання послуг з водопостачання та водовідведення не укладався. В листопаді 2020 року працівники КП «Уманьводоканал» з погрозами змусили її підписати договір про реструктуризацію неіснуючого боргу за користування водою. Вказаний борг виник ще з 2000 року, але вона більше 20 років не користується централізованим водопостачанням так як вода до її будинку не подається. Отримавши черговий лист про борг вона звернулась до КП «Уманьводоканал», щоб здійснити перевірку на відсутність централізованого водопостачання. 11.09.2021 року було здійснено обстеження контролером КП «Уманьводоканал» щодо наявності водопровідних та каналізаційних мереж по [ADDRESS] та складено акт про відсутність на території вказаного будинковолодіння та прилеглих вулицях колонки для води. Припинення надання комунальних послуг є підставою для припинення і оплати. Вважає, вимоги позивача незаконними та такими, що порушують її права. Позивачем КП «Уманьводоканал» УМР надано відповідь на відзив, відповідно до якої просять позов задовольнити, відзив відповідача не враховувати оскільки пояснення, викладені у відзиві [PERSON] не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Зазначають, що позивачем було визнано наявність боргу шляхом укладення договору №66 про реструктуризацію заборгованості, яка існувала станом на 01.11.2020, та позивач взяла на себе зобов`язання добровільно сплатити борг щомісячними платежами. При цьому звертають увагу на те, що відповідач не зверталась з проханням чи вимогою про розірвання чи визнання недійсним договору, а її твердження про примушування укласти договір не доведені жодними доказами, оскільки саме відповідач має довести, що договір реструктуризації заборгованості було укладено під впливом тяжких обставин у на вкрай невигідних для неї умовах, а також те, що її волевиявлення не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про захист прав споживачів», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі - Закон №2189) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону №2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Частина 1 статті 6 Закону №2189-VIII встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Частина 2 статті 6 Закону №2189-VIII передбачає, що виконавцем послуг з централізованого водопостачання є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання, а послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Згідно з п. 6 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно п. 2 ч. 5 Закону №2189-VIII послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відноситься до житлово-комунальних послуг. Статтями 7, 8 вищевказаного Закону №2189 визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189 передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Типова форма договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 12-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Судом достовірно встановлено про те, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В періоді, в якому виниклі спірні правовідносини, послуги за вказаною адресою надавались КП «Уманьводоканал» Уманської міської ради, та власником особового рахунку № [NUMBER] за цією адресою є [PERSON] . Договір між позивачем та відповідачем щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не укладався, але той факт, що саме [PERSON] є користувачем послуг, що надаються позивачем по справі, підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. У зв`язку цим відповідач несе відповідальність за несплату наданих послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Враховуючи існування боргу між сторонами, за заявою [PERSON] 25.11.2020 був укладений договір №66 реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, що виникла станом на 01.11.2020 року в сумі 7081,87 грн., що свідчить про визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем. Згідно п.3 укладеного договору споживач зобов`язується сплачувати дану заборгованість щомісячно по 118,03 грн. з 01.11.2020 по 01.11.2025, однак оплату не проводить. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої позивачем КП «Уманьводоканал», станом на 01.08.2021 року заборгованість відповідача [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за період з січня 2000 року по липень 2021 року включно становить в загальній сумі 6963 грн. 84 коп. ПозивачемУманським КП «Уманьводоканал» на адресу відповідача [PERSON] 29.03.2021 за №377/19 направлялась претензія з повідомленням про існування боргу, який необхідно сплатити, або ж Уманське КП «Уманьводоканал» вживатиме заходи відповідно до діючого законодавства України. 07.07.2021 року контролером дільниці №10 [PERSON] складено службову записку, у якій вказано, що за адресою: [ADDRESS] , рахується абонент [PERSON] , яка має заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення. На жодні попередження абонент не реагує. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.З відмовою від отримання послуг відповідач до позивача не звертався. Відповідно до акту обстеження №490790 від 11.09.2021 складеного КП «Уманьводоканал», встановлено, що за адресою [ADDRESS] , води в будинку дворі не має, колонки на прилеглих вулицях відсутні. Відповідно до акту обстеження №3 від 30.11.2022 складеного комісією Піківецького старостинського округу Паланської сільської ради, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , води в будинку дворі не має, колонки на прилеглих вулицях відсутні, мешканці будинку користуються водою із свердловини сусіда [PERSON] . Діюча колонка знаходиться на відстані 1 км від домоволодіння [ADDRESS] , користуватися водою із цієї колонки не має можливості. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлено обов`язки споживачів питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення, серед яких зокрема визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання; забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання, відповідач фактично отримував вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухилявся, що є порушенням грошового зобов`язання, у тому числі за укладеним договором реструктуризації, та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а томудо стягнення з відповідача підлягає заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення в розмірі 6963 грн. 84 коп. Суд, не враховує посилання відповідача [PERSON] на той факт, що між нею та КП «Уманьводоканал» не укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання, оскільки комунальні послуги надавались і відповідно підлягали до оплати. Укладення договору споживачем з виконавцем комунальних послуг - суб`єктом господарювання, яким фактично надаються житлово-комунальні послуги, є його обов`язком. Крім того, добровільним підписанням договору реструктуризації №66 від 25.11.2020 року [PERSON] визнала суму боргу по сплаті комунальної послуги, який існував на момент укладення вказаного договору по відкритому на ім`я відповідача особовому рахунку, та зобов`язалась виплачувати заборгованість згідно умов договору але взяті зобов`язання в порушення умов договору не виконала, що зумовило звернення позивача до суду з вказаним позовом. Разом з цим, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові ВС від 16.05.2022 по справі №61-194221св21, саме відповідач має довести, що укладений договір реструктуризації заборгованості №66 від 25.11.2020 року було укладено під впливом тяжких обставин у на вкрай невигідних для неї умовах, а також те, що її волевиявлення не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором, що є її процесуальним обов`язком. Однак, на підтвердження факту здійснення на відповідачку тиску з боку працівників КП «Уманьводоканал» під час укладення 25.11.2020 року договору реструктуризації відповідачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів. Так само відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами жодних звернень до КП «Уманьводоканал» УМР щодо неналежного надання комунальних послуг позивачем, а також що відповідач не користувалась водою з колонки за період нарахувань. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved