Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Позивач звернувся\~до Хорольського\~районного суду\~з вищевказаним\~позовом. [PERSON] мотивує позов тим, що відповідач [PERSON] , єбатьком\~її 2 дітей: неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~ та\~малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач просила\~ стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь та витрати на правничу допомогу адвоката. Ухвалою суду від 23.12.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] , який належним чином відповідно до ч. 11 \~ст.128\~ЦПК України повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та про дату, час і місце розгляду справи та якому роз"яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, подав до суду заяву (відзив) на позовну заяву в якій вказав, що визнає позов. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно дост.\~121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та малолітньої\~дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Згідно ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п.п. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів на утримання\~дитітей ґрунтується на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і призведе до рівності прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону. Оскількисудом\~встановлено,\~що відповідач\~є інвалідом\~2\~групи,\~ на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, так як доказів протилежного він не надав,\~як і\~не надав\~доказів того\~що не\~працевлаштований та\~не отримує\~жодного іншого\~доходу,\~а тому\~спроможний надавати\~матеріальну допомогу.\~Виходячи з\~вищевикладеного суд\~прийшов до\~висновку,\~що відповідач повинен\~сплачувати аліменти\~на своїх\~дітейі стягнення з відповідача слід проводити\~в розмірі\~1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності, справедливості та інтересам дітей. На думку суду, визначений спосіб та розмір стягнення аліментів призведе також до рівності прав дітей на утримання від обох батьків відповідно до положень Закону. Відповідно до ст.79\~ч.1\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з\~20.12.2022\~року Відповідно до ст.\~430\~ч.1\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2\~000, 00 грн. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.03.2017 у справі № 6-152цс17 зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Так, як позивача звільнено від сплати судових витрат, а відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи та в силу\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, сума судового збору при пред`явленні позову позивачем підлягає компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved