Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

у листопаді 2022 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, просить суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи тим, що вони спільно проживали приблизно з 2016 року і по дату відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки стан здоров`я [PERSON] був незадовільний з урахуванням віку, померла потребувала лікування, постійного догляду та допомоги. Зазначає, постійно проводила оплату комунальних платежів, купувала продукти, підтримувала квартиру у належному стані, робила все для комфортного проживання спадкодавця. Встановлення факту постійного проживання залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 12). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2022 витребувано у приватного нотаріуса КМНО Груши О.В. копію спадкової справи №2/2021 заведеної після померлої [PERSON] . У судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав викладених у ній. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином (а. с. 117). Заінтересована особа приватний нотаріус КМНО Груша О.В. просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 120). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши пояснення предтавника заявниці,всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається [PERSON] , як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 11). 27.04.2021 [PERSON] складено заповіт та здійснено розпорядження майном на випадок смерті, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] , квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а. с. 10). 08.07.2022 заявниці видано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом виданого приватним нотаріусом КМНО Грушею О.В. (а. с. 12-14). Крім цього, згідно ощадної книжки виданої ПАТ «Державний Ощадний банк України» від 15.1.2014, номер № [NUMBER] на ім`я [PERSON] залишок коштів на рахунку становить 102216 грн 79 коп., тому заявниця звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини за законом, а саме на грошовий вклад. 08.07.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грушею О.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, у зв`язку з тим, що згідно відомостей спадкового реєстру існує заповіт посвідений приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. 14.06.2006 за реєстровим №906 на все майно не на її користь (а. с. 18). Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановленню фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995, суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз наведених положень дозволяє зробити висновок про те, що встановлення певних фактів має своєю метою підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При розгляді справ про спадкування, слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса увчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину (п.23, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18). В Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судовому практику у справах про спадкування», вказано, що у разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що підставою для відмови заявниці у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, це існування заповіту посвіденого приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. 14.06.2006 за реєстровим №906 на все майно не на користь [PERSON] . Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник претендує на спадщину в порядку спадкування за законом, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження за участю заінтересованих осіб та інших спадкоємців. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed