Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, посилаючись на те, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] з якою укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Відповідно до даних облікової бази АТ «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код 56ХМ26І01157195N), унікальний код споживача (о/р) 1157195, як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] . Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3. договору). Отже фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є документально підтверджене споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] та сплата рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 3. Розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» і Кодексом газорозподільних систем. Відповідно до п.4 глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Пунктом 5 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Відповідно до п.10 ч. 1 даної статті норми споживання комунальних послуг це кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги до складу яких входять послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу ; газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності І об`єкта Споживача. З 01 січня 2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподілу. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік. Відповідно Кодексу газорозподільних систем газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу). На 2020 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2018 р. по 30.09.2019 р.). Станом на 2021 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2019 р. по 30.09.2020 р.). Станом на 2022 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Постановою НКРЕКП №3037 від 24.12.2019 року (зі змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року в розмірі 1,14 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 року - 1,308 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року № 2460 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2021 року - 2,316 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 №129 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 року - 2,136 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2764 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022 року - 2,112 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Таким чином, з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем до сплати нараховується: з 01.01.2020 року 307,73 грн. з 01.07.2020 року 353,08 грн. з 01.01.2021 року 659,74 грн. з 01.02.2021 року - 601,11 грн. з 01.01.2022 року 666,51 грн. за послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01 листопада 2022 року сума заборгованості за адресою: [ADDRESS] становить 14 633,70 грн. АТ «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу. Відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, а тому товариство вважає, що його права порушені і є такими, що підлягають захисту в судовому порядку. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідачка та її представник адвокат Семеха Д.С. у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечував, прохав відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав викладених у відзиві. У відзиві на позов представник відповідачки адвокат Семеха Д.С. просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що відповідач, Громадянка України, співвласник публічної власності, не укладала ніяких угод чи договорів на постачання їй комерційного газу із заявником, приватною юрособою АТ «Полтавгаз». Натомість в неї існує діючий договір № 157195 від 21.04.2011 р. відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавгаз» в якому в п. 42 зазначається, що цей договір укладається на 1 рік, набирає чинності з дня його підписання і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду, Договір за погодженням сторін може бути розірваним достроково, п.43 Цей договір складається у двох примірниках (по одному кожній з сторін), які мають однакову юридичну силу. Ніякого наміру про закінчення договору, чи його перегляду, чи його розірвання відповідач не отримувала. Тому вправі вважати договір діючим і таким, що має юридичну силу. Дії АТ «Полтавгаз» вважає протиправними. До того ж, вважає, що заявником не надано жодних доказів про правові зв`язки між відповідачем, Громадянкою України, та юридичною особою АТ «Полтавгаз». Згідно п. ст.1. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Частиною 1 ст. 12. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, ч. 3 ст. 12 Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є перелік послуг, вимоги до якості послуг, права і обов`язки сторін, відповідальність (обох!) сторін за порушення договору, ціна послуги, порядок оплати послуги, порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; Яку саме «комунальну послугу» надає їй АТ «Полтавгаз», якщо їх КВЕД 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи, тобто, газ є товар, то в чому ж послуга, адже АТ «Полтавгаз» не здійснює видобуток, закупівлю, транспортування та розподіл природного газу. Відповідно до положень статті 638 ЦКУ, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції ст. 640 ЦКУ. Ніякої пропозиції до відповідача, як до індивідуального споживача українського природнього газу жодного разу не надходила від АТ «Полтавгаз». Між відповідачем і заявником не укладалося жодної угоди або договору згідно законодавства: ЦКУ, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Договір - документ, який є угодою сторін про встановлення та врегулювання яких-небудь стосунків. Договори є правовими документами. Укладання договору починають із пропозиції його укласти - направлення оферти. Оферта повинна містити основні умови запропонованої угоди. Прийняття пропозиції другою стороною вважають акцептом (згодою). У договорі сторони визначають права й обов`язки. Реквізити: найменування виду документа (ДОГОВІР), дата, номер (індекс), місце упорядкування, заголовок до тексту, текст, підписи та печатки сторін. Такий договір, згідно законодавства, від заявника АТ «Полтавгаз» на адресу відповідача не надходив. Тобто, Заявник, ухилявся від свого обов`язку підготувати і укласти з відповідачем письмовий договір, але намагається отримати кошти за допомогою примушення до дій, вчинення яких не є для відповідача обов`язковими. Типовий договір постачання природнього газу побутовим споживачам, який пропонує недержавний орган НКРЕКП і на який посилається Заявник АТ «Полтавгаз» вважаю таким, що порушує конституційні права відповідача, а саме ст. 41 КУ громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону, та ст. 13 земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу (а не приватних юросіб). Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а не прописаним договором НКРЕКП в якому нехтуються усі права споживача. Споживач має сплачувати виключно за видобуток і транспортування газу, а не перекупляти його за економічно необгрунтованими цінами в приватної компанії, договір в якому абсолютно не прописані обов`язки постачальника, а ні як-то перевірка газового лічильника, а ні право на перевірку якості та калорійності газової суміші (бо газом те, що перепродає АТ «Полтавгаз» назвати неможливо) в незалежних організаціях. Заявником не надано жодних доказів щодо порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів стосовно його власності. Не надано до матеріалів справи жодних правоустановчих документів, які встановлюють право власності на природний газ, який АТ «Полтавгаз» продавав відповідачу. Також жодних правоустановчих документи, які б підтверджували право власності/ оренди/ або, на підставі чого їхня приватна фірма безкоштовно використовує газові трубі, Полтавської громади. Жодної інформації про те, хто, коли і в якій кількості передавав заявникові газові труби у власність, чи надавав право безоплатного комерційного використання без урахування інтересів територіальної громади міста Полтави. Яким чином вони обліковуються, та яка їх балансова вартість. Також, позивачем не надано доказів про дату взяття на баланс усіх газових магістралей с. Сем`янівка у якому відповідачка проживає із зазначенням, хто, коли і на підставі чого підписував з приватною компанією від імені територіальної громади акт прийому-передачі у власність або використання газових труб міста. Більшість яких проведені за рахунок споживачів газу, і ніким ніколи не компенсувались. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] з якою укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Відповідно до даних облікової бази АТ «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код 56ХМ26І01157195N), унікальний код споживача (о/р) 1157195, як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] . Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3. договору). Отже фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є документально підтверджене споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] та сплата рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 3. Розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» і Кодексом газорозподільних систем. Відповідно до п.4 глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Пунктом 5 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Відповідно до п.10 ч. 1 даної статті норми споживання комунальних послуг це кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги до складу яких входять послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу ; газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності І об`єкта Споживача. З 01 січня 2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподілу. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік. Відповідно Кодексу газорозподільних систем газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу). На 2020 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2018 р. по 30.09.2019 р.). Станом на 2021 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2019 р. по 30.09.2020 р.). Станом на 2022 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік (з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Постановою НКРЕКП №3037 від 24.12.2019 року (зі змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року в розмірі 1,14 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 року - 1,308 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року № 2460 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2021 року - 2,316 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 №129 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 року - 2,136 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2764 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022 року - 2,112 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Таким чином, з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем до сплати нараховується: з 01.01.2020 року 307,73 грн. з 01.07.2020 року 353,08 грн. з 01.01.2021 року 659,74 грн. з 01.02.2021 року - 601,11 грн. з 01.01.2022 року 666,51 грн. за послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01 листопада 2022 року сума заборгованості за адресою: [ADDRESS] становить 14 633,70 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.1 п.5 визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Враховуючи, що відповідачка, є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, на підставі укладеного договору розподілу природного газу, зобов`язаний здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені укладеним Договором (п.7.4. Договору). Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства Вимоги ст.629 ЦК України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, суд дійшов висновку, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» виконав свої зобов`язання належним чином, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, натомість [PERSON] , скориставшись наданими послугами та продовжуючи споживати природний газ, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Відповідно до наданих розрахунків, сума заборгованості [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу складає 14633,70 грн. Щодо доводів відповідачки про відсутність укладеного договору між нею та АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» суд зазначає наступне. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності АТ «Оператор газорозподільної системи Полтавагаз» за КВЕД 35.22 є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи /т. 1 а.с. 11/ 26.03.2015 постановою НКРЕКП № 929 видано ПАТ «Полтавагаз» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Комсомольськ, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського та Кременчуцького районів Полтавської області та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Полтавагаз», терміном дії з 07.04.2015 по 06.04.2020, а Постановами НКРЕКП від 15.06.2017 № 778 така ліцензія видана ПАТ «Полтавагаз» без обмеження строку дії. Таким чином, позивач на підставі ліцензії здійснює повноваження саме щодо розподілу природного газу, а не газопостачання. Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та постанові 14 вересня 2022 року справа № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, відповідно до яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, а саме споживачі повинні сплачувати послуги з розподілу природного газу окремо від вартості спожитого газу. Акцептування відповідачкою Типового договору розподілу природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved