Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

23 січні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, про розірвання шлюбу, укладеного 10 лютого 2001 року з [PERSON] та зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 6, з тих підстав, що протягом останнього часу, їх спільне життя з відповідачем ускладнилось, часто сварилися, тяжко було знайти взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Втратили почуття один до одного, зберегти сімю не можливо. Підстав, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених законом, зорема таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, відсутні. Від спільного проживання мають двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що проживає разом з батьками. Подальше спільне життя та збереження шлюбу надалі неможливе. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище набуте в шлюбі. В справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. До суду сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, понесені судові витрати залишити за нею. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, за відсутності підстав до відкладення судового засідання, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку сторін, що викладена письмово, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. В статті 1 Сімейного кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За нормами статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до статтей 111, 112 СК України розривається. 10 лютого 2001 року, за даними Свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] , відповідач по справі, та [PERSON] , позивач по справі, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 6. В шлюбі, у сторін народилися діти, в тому числі неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 73 від 29.06.2011 року. За нормами статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно пункту 10 постанови ПВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, та вважає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя, безпідставне. Вказує, що подружжю тяжко знайти взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, останнім часом спільне життя з відповідачем ускладнилось, часті сварки призвели до того, що втратили почуття один до одного. Відповідач позов визнав. Згідно частини 2 статті 206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Згідно частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права, ні чоловіка, ні дружини, та приймає до уваги, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Питання про визначення місця проживання дитини, щодо судових витрат, не ставиться. Суд вирішує питання щодо прізвища позивача. Так, згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, відповідно до частини 3 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved