Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , у якому просила постановити рішення, яким визнати будівлю гаража за № [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Водник», що розташований по вул., Коноплянській, 11-А в м. Києві, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також ?поділити спільне майно подружжя, а саме: - гараж № [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві, орієнтовною вартістю 115 000,00 грн.; - автомобіль «DAEWOO MATIS», 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , дата реєстрації «16» березня 2011 року, орієнтовною вартістю 85 000,00 грн.; - автомобіль VOLKSWAGEN, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , орієнтовною вартістю 280 000,00 грн. При цьому, [PERSON] вказуючи про неприязні стосунки після розлучення і неможливість спільного користування майном наполягала в порядку поділу майна на залишенні у власності [PERSON] вказаних автомобілів і гаражного боксу зі сплатою їй частини грошової компенсації їх ринкової вартості. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що із [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 року. З 2014 року сімейні відносини сторін почали погіршуватися, при цьому з вересня 2016 року по червень 2017 року [PERSON] перебувала у Французькій республіці.У вересні 2017 року відповідач подав до суду позов про розірвання шлюбу, який був задоволений заочним рішенням Оболонського райсуду м. Києва 07.11.2017 року. Оскільки після розірвання шлюбу сторони не дійшли домовленостей про добровільний поділ спільного майна набутого у шлюбі, [PERSON] ініціювала вказаний позов. [PERSON] заперечуючи проти первісного позову подав зустрічну позовну заяву із вимогами до [PERSON] , у якій звертав увагу на тому, що [PERSON] ініціюючи вимоги про поділ майна подружжя, крім іншого, приховала факт набуття ними 26.12.2012 року земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальною площею - 0.2493, а також факт продажу 11.04.2017 року автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , 11.04.2017 року та використання коштів від його реалізації в інтересах сім`ї. За таких обставин, [PERSON] запропонував свій порядок розподілу наявного майна подружжя, а саме: просив визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві, ринковою вартістю 166 000, 00 грн.; транспортний засіб DAEWOO MATIS, 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації «16» березня 2011 року, ринкова вартість 81 300 00 грн. При цьому залишити у власності [PERSON] земельну ділянку у [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальна площа 0.2493, ринковою вартістю 293 000, 00 грн., зобов`язавши останню сплатити [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 22 850 грн., яка є різницею 4,23% із вартістю сумісного майна, що визначається за [PERSON] . Представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила задовольнити вимоги первісного позову акцентуючи увагу суду на тому, що [PERSON] не узгоджував із [PERSON] відчуження автомобіля VOLKSWAGEN, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] більше того, [PERSON] перебувала за межами України, а тому кошти від реалізації вказаного транспортного засобу не могли були використані спільно. При цьому, представник [PERSON] підтвердила факт придбання у шлюбі земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальною площею - 0.2493 та наполягала на розподілі вказаного майна на користь свого довірителя. Представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги зустрічного позову із врахуванням запропонованого порядку розподілу та вартості предметів звертаючи увагу суду на тому, що саме зустрічний позов має дійсний перелік наявного майна та належні і допустимі докази на підтвердження його вартості. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, письмові пояснення та заяви сторін, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 14.02.2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №162. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) і вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданим документами, що під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбано наступне майно: - за Договром купівлі-продажу від 14.09.2007 року гараж за № [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві; - за Договором купівлі-продажу від 16.04.2011 року транспортний засіб DAEWOO MATIS, 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації «16» березня 2011 року; - автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , державна реєстрація за [PERSON] 17.12.2013 року. - за Договром купівлі-продажу від 26.12.2012 року земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальна площа -0.2493. Здійснюючи поділ майна подружжя суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 60 СК України, реєстрація прав на майно придбаного під час шлюбу лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Право власності на зазначені в переліку об`єкти, джерела і час їх придбання, а також реєстрації підтверджується матеріалами справи та не заперечуються сторонами, а отже є спільним майном подружжя. При цьому, судом встановлено, що автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] 17.12.2013 року продано 11.04.2017 року та перереєстровано на іншу особу. Таким чином, автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», 2012 року випуску не входив і не входить у масу наявного спільного майна подружжя на час ініціювання позову про його поділ і не входить на час розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2,ч.3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Інтереси сім`ї, сімейний бюджет - матеріальна основа сім`ї, сімейних відносин - поняття та визначення яких міститься у ст.ст. 54, 55, 61 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи час відчуження транспортного засобу, відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності згоди [PERSON] на продаж 11.04.2017 року автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак [NUMBER] , а також відсутність підтвердження оскарження вказаного договору купівлі-продажу автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», суд вважає що правочин і кошти отримані від його реалізації вчинені в інтересах сім`ї, а отже не можуть бути предметом поділу. Згідно Інформаційних довідок виданих суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , станом на 12.06.2019 року можлива та найбільш ймовірна вартість: - гаражу за № [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві складає 166 000,00 грн.; - вартість автомобіля марки DAEWOO MATIS, 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації «16» березня 2011 року складає 81 300,00 грн.; - вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальна площа - 0.2493 складає 293 000,00 грн. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. За правилами ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 Цивільного кодексу України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом. Зі змісту вказаних статей вбачається, що при поділі майна, крім іншого, береться до уваги його вартість на момент розгляду справи, а не на момент його придбання оскільки на час розгляду справи річ може знецінитися або, навпаки зрости в ціні. При цьому ініціюючи поділ майна подружжя, у первісній позовній заяві та у відзиві на зустрічну позовну [PERSON] керується орієнтовною вартістю спірного майна, або ж вартістю на момент його придбання, яка вказана в договорах купівлі продажу. Згідно ст.ст. 78,79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певним засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд критично ставиться до орієнтованої вартості предметів поділу запропонованої [PERSON] та при поділі майна подружжя [PERSON] і [PERSON] бере до уваги вартість предметів поділу визначену у звіті ФОП [PERSON] . Таким чином, враховуючи наявне спільне майно подружжя, надані докази, суд вважає необхідним визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] майно загальною вартістю 540 300 грн., а саме: - гараж № [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві - вартістю 166 000, 00 грн.; - автомобіль DAEWOO MATIS, 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] - вартістю 81 300 00 грн.; - земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, загальною площею - 0,2493 - вартістю 293 000, 00 грн., Враховуючи запропонований сторонами порядок розподілу, здійснити поділ спільного сумісного майна [PERSON] та [PERSON] , наступним чином: - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на гараж за № [NUMBER] в Гаражно-будівельному кооперативі «Водник», який розташований по вулиці Коноплянській, 11 «А» у місті Києві; транспортний засіб DAEWOO MATIS, 2008 року випуску, колір жовтий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , що загалом становить 45,77 % від загальної вартості спільного майна подружжя і складає 247 300, 00 грн. - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3221483001:01:029:0035, площею - 0.2493, що становить 54,23 % від загальної вартості спільного майна подружжя і складає 293 000, 00 грн. Оскільки вартість майна отриманого [PERSON] в процесі розподілу між подружжям менша на 4,23% ніж вартість майна отриманого [PERSON] , суд вважає доцільним стягнути з останньої на користь [PERSON] 22 850 грн. грошової компенсації різниці вартості розподіленого майна. Таким чином, позовні вимоги первісної позовної заяви підлягають задоволенню частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України, ст.ст. 54, 55, 60, 61, 65, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved