overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача щомісячно. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Раніше відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі частини з усіх доходів щомісячно. На теперішній час син є повнолітнім та навчається у загальноосвітній школі, гімназії, професійного училища та технікуму ім.Апацаі Чере Яноша у м.Кішварда, мешкає у гуртожитку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, зокрема, задля проїзду до міста навчання, придбання канцелярських приладів, методичних матеріалів, продуктів харчування та іншого, оскільки знаходиться на утриманні позивача. У зв`язку з чим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад особистості внаслідок ДЕ з інтелектуально-мнестичним зниженням, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не зміг дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонарі. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 09.02.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів, яка 10.02.2023 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього органічного розладу\~особистості внаслідок\~ДЕ з\~інтелектуально-мнестичним\~зниженням, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 10.02.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №921 від 09.02.2023 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та становить небезпеку для оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію параноїдної форми, безперевний тип перебігу. [PERSON] визнаний недієздатним та є особою з інвалідністю І групи. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Опікун хворого [PERSON] , яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без її участі. [PERSON] , в судовому засіданні не зміг дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонарі. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 10.02.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. [PERSON] визнаний недієздатним та є особою з інвалідністю І групи. Комісія лікарів-психіатрів, яка 13.02.2023 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього шизофренії параноїдної форми, безперевний тип перебігу, та прийшла\~до висновку\~про необхідність\~госпіталізації хворого\~у психіатричному\~ стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та становить небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 13.02.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №979 від 10.02.2023 р., рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 11.08.2021 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 19.08.2006 року уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя та сімейні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19.08.2006 року. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя та сімейні сварки. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON] . Вимоги заяви обгрунтовує тим, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, котрий внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання чоловіка недієздатнимнеобхідне для оформлення над ним опіки. Просить суд визнати недієздатним [PERSON] та призначити її опікуном. В судове засіданні заявник не з`явилась, подала заяву в якій просить вимоги заяви задовольнити, олзгляд справи проводити у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи № 12 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на біполярний афективний розлад, затяжний помірний депресивний епізод , внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . З подання виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області, який є органом опіки та піклування, вбачається, що виконавчий комітет просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки і призначення її опікуном [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною [PERSON] . Вимоги заяви обгрунтовує тим, що [PERSON] є її донькою, котра внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання доньки недієздатною необхідне для оформлення над нею опіки. Просить суд визнати недієздатною [PERSON] та призначити її опікуном. В судове засіданні заявник не з`явилась, подала заяву в якій просить вимоги заяви задовольнити, олзгляд справи проводити у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи № 24 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий роздад у формі розумової відсталості, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . З подання виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Волинської області, який є органом опіки та піклування, вбачається, що виконавчий комітет просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над нею опіки і призначення її опікуном [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, проживають окремо, мають різні погляди на сімейне життя, сторони не ведуть спільного господарства, позивач вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим та просить розірвати шлюб із відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 25.08.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів, актовий запис № 1902. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19.02.2013 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №1. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні погляди на життя, чоловік часто проявляє до неї та дітей аресію, вдається до психологічного та фізичного насильства, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.01.2023), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 19.02.2013 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №1. Мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється сином відповідача, навчається та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно до закінчення навчання. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем, який належним чином повідомлений про судовий розгляд (копію ухвали про відкриття провадження отримав 12.01.2023), відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач являється повнолітнім сином відповідача, навчається на денній формі навчання в Житомирському агротехнічному фаховому коледжі за спеціальністю "Агроінженерія" на бюджетній основі з 01.09.2022 року, термін навчання закінчується 20.06.2024 року. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача з урахування заяви від 14.02.2023 (а.с. 30) на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,починаючи з дня подачі даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою судді від 26.12.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 15). Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі заявленому позивачем (а.с. 29, 30). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 6), яка згідно довідки №477, виданої 26.10.2022 ПП «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9» проживає разом з позивачем (а.с. 7). Також судом встановлено, що малолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги, однак відповідач, як батько дитини, в теперішній час даної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наявність порушення відповідачем своїх обов`язків як батька утримувати свою малолітню дитину та визнання відповідачем позову, виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що є обов`язком батьків, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

У відповідності з ч. 6 ст. 259 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на п`ять днів.

Outcome: dismissed