Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 18.12.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро»» та [PERSON] був укладений договір позики №AG7035774 (номеру ІТ системі L9353494) за допомогою дистанційних засобів, який складається зі Спеціальних умов договору позики та загальних умов договору позики, а також будь-яких змін або доповнень до них. Згідно умов позики сума позики становить 9500,00 грн. з терміном виплати до 17.01.2020. Спеціальні умови договору позики укладаються дистанційно, що має юридичну силу без будь-якого підпису на папері. Спеціальні умови договору позики виконуються сторонами відповідно до загальних умов договору позики. Наведений вище договір позики, укладений за допомогою дистанційних засобів, у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», яка регулює порядок укладення електронного договору,- є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Шляхом введення Коду підтвердження, який надіслано позикодавцем на номер телефону Позичальника, Позичальник підписав та прийняв Пропозицію та підтвердив укладення Договору на основі Загальних умов Позики згідно норм Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «ДІНЕРО» належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики в повному обсязі, а саме надав кошти в обумовленій сумі відповідачу, який у свою чергу своїх зобов`язань по поверненню грошових коштів не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 14250,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 18.12.2019 у розмірі 14250,00 грн та сплачений за подання до суду позовної заяви судовий збір у сумі 2481,00 грн. Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області Татуйка Є.О. від 15.09.2022 цивільну справу передано за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022 справа передана на розгляд судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушаковій К.М. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2022 відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18.12.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" та [PERSON] за допомогою дистанційних засобів на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця www.dinero.ua, було укладено договір позики №AG7035774, предметом якої є надання позичальнику позики в обумовленій сумі на умові строковості, зворотності та платності. Згідно спеціальних умов договору позики №AG7035774 від 18.12.2019, сума позики становить 9500 грн., штраф 3799,05 грн., пеня, якщо є, 1,50 %, строк виплати 17.01.2020. Відповідно до пунктів 1.2, 3, 4 спеціальних умов договору позики, вони створені у тому випадку, коли позичальник прочитав, оцінив та прийняв умови користування порталом, політику конфіденційності, загальні умови договору позики та пропозицію кредитора щодо спеціальних умов договору позики, що було надано позичальнику через особистий кабінет на порталі; є невід`ємною частиною договору позики та регулюються загальними умовами договору позики; укладаються дистанційно, що має юридичну силу без будь-якого підпису на папері. Вказані договори позики укладені за допомогою дистанційних засобів, відповідно до ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" є електронними договорами та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі вказаного договору відповідач отримав кошти в сумі 9500 грн., проте станом на 17.01.2020 відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14250 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9500 грн. та заборгованості по нарахованим штрафам/пеня у розмірі 4750 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст.\~638, ч. 1 ст.\~640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку про те, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому, предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~"Про\~електронну комерцію" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Вказані договори позики укладені за допомогою дистанційних засобів, відповідно до ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" є електронним договором та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~договір позики підписаний сторонами за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно із п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530,\~610 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2\~ст. 615 ЦК України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, слід зазначити, що однією із засад судочинства є, зокрема, визначена\~ст. 12 ЦПК України\~змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід повністю задовольнити, оскільки наданими доказами позивачем достовірно доведено, що відповідач отримавши у позику грошові кошти в сумі 9500 грн., у встановлений договорами строк їх не повернув, отже, не виконав своє грошове зобов`язання. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 2481 грн.

Outcome: approved