Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гуменюк Н.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру частки земельної ділянки в спільній сумісній власності та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В позові, враховуючи уточнення позовних вимог, просила визначити, що частка земельної ділянки, яка за життя належала [PERSON] , яка померла [INFO] , кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, площею 0,0978 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщена за адресою: [ADDRESS] , складала 2/3 частки. Також просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, площею 0,0978 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщена за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] на момент смерті на праві власності належало 2/3 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . Крім того [PERSON] на момент смерті спільно з відповідачами була співвласником земельної ділянки площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. За її заявою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Домбровською\~І.Є. було заведено спадкову справу №10/2020 до майна померлої. Однак 09.12.2020 року нотаріус Домбровська І.Є. постановою №48/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки померлої матері у праві власності на земельну ділянку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачам на подання до суду відзиву на позовну заяву та витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Домбровської\~І.Є. - належним чином завірену копію спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . 02.01.2023 приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Домбровська\~І.Є. надала до суду копію спадкової справи №10/2020 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відзив на позовну заяву відповідачі до суду не подали. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача адвокат Гуменюк Н.В. надала суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без її участі та без участі позивача, ухвалити рішення в підготовчому засіданні, враховуючи визнання відповідачами позову. В підготовче засідання відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~не з`явилися,\~в матеріалах\~справи наявні\~їх заяви,\~в яких\~кожен з\~них позовні\~вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечували, розгляд справи просили проводити за їх відсутності (а.с.36-41). З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч. 3, 4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, матеріали спадкової справи №10/2020, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою Вінницькою нотаріальною конторою 11.06.1986 за реєстром №2-811, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] успадкували 1/2 частку житлового будинку з відповідними частинами господарських споруд, розташованого в [ADDRESS] (згідно додатку до рішення виконавчого комітету Вінницької ради народних депутатів від 04.06.1987 року № 200, вказаному будинку присвоєно номер № 24), на земельній ділянці 500 кв.м., який належав померлому [INFO] [PERSON] , на підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 18.02.1969 за реєстровим № 4-137 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 19.07.1983, під № 18554. На іншу частку вказаного будинковолодіння нотаріальною конторою 11.06.1986 за реєстровим номером 2-809 видано свідоцтво про право власності на ім`я [PERSON] . Таким чином [PERSON] за життя була власником 2/3 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ,\~її право\~у цій\~частці виникло\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності,\~виданого Другою\~вінницькою державною\~нотаріальною конторою\~11.06.1986\~за реєстровим\~номером 2-809\~та на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~виданого Другою\~вінницькою державною\~нотаріальною конторою\~11.06.1986\~за реєстровим\~номером 2\~ 811. (а.с.12-13). Власниками 1/3 частки у праві власності на вказаний будинок на момент розгляду справи є відповідачі, як [PERSON] так і [PERSON] є власниками 1/6 частки в будинковолодінні кожен. (а.с.11-13). За життя\~ [PERSON] ,\~з відповідачами [PERSON] та [PERSON] була співвласником земельної ділянки площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою в [ADDRESS] , (до зміни нумерації № 22), яка належала їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №907424 (а.с.10-11). Частка у спільній сумісній власності кожного співвласника не визначена. За життя, а саме 21.05.2020 [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] . Цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кривцовим Д.В. та зареєстровано в спадковому реєстрі. (а.с. 49-50) [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина. З матеріалів спадкової справи №10/2020 до майна померлої [PERSON] вбачається, що спадкоємцем, яка прийняла спадщину після її смерті є її донька [PERSON] (позивач у справі). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Домбровською\~І.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 1055, дочка померлої [PERSON] успадкувала 2/3\~часток житлового\~будинку з\~господарськими будівлями,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належних померлій\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності,\~виданого Другою\~Вінницькою державною\~нотаріальною конторою\~11.06.1986\~року за\~реєстром №\~2-809;\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданого Другою\~Вінницькою державною\~нотаріальною конторою\~11.06.1986\~року за\~реєстром №\~2-811,\~зареєстрованих КП\~«ВООБТІ» 29.07.1986\~року за\~реєстровим №\~18854 (а.с.49-50,72-73). Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Домбровською І.Є. 09.12.2020 за №48/02-31 винесено постанову про відмову [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в [ADDRESS] (а.с. 5). Постанову мотивовано тим, що з Державного акту про право власності на вказану земельну ділянку склад спадкового майна, на яке необхідно видати свідоцтво встановити неможливо, оскільки частки у праві власності на спірну земельну ділянку кожного співвласника, зокрема померлої [PERSON] , не визначено (а.с. 74). Згідно ст.16 ЦК України,\~суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації прав позивача на спадкування. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст.\~357\~ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частинами 4,5 ст.89 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Судом встановлено, що право власності на будинковолодіння, яке розташовано на спірній земельній ділянці первинними його власниками (співвласниками) набуто раніше ніж право власності на земельну ділянку, на якій воно розташовано. Законом встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. (ч.4 ст.120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18). При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. А тому, зважаючи на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачами позову, у суду є всі підстави вважати, що частка [PERSON] , померлої [INFO] ,\~у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована в [ADDRESS] ,\~на день\~її смертістановила 2/3 часток, тобто частка, яка відповідала розміру частки останньої в будинку, який на ній розташований. Тому позовна заява в цій частині підлягає до задоволення. З приводу позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 2/3 часток в праві власності на земельну ділянку площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач по справі, як зазначалося вище, є спадкоємцем померлої [PERSON] (на 2/3 частки у спірній земельній ділянці за заповітом), яка прийняла спадщину після її смерті у встановленому законом порядку та строки. Судом встановлено, що до складу спадкової маси померлої входить, зокрема, 2/3 частки у спірній земельній ділянці, спадщину після її смерті позивач прийняла у встановленому законом порядку, тому позивач є її спадкоємцем. Відповідно до статей 321, 328, 392\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи наведені норми закону, а також те, що єдиною підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] стало те, що у правоустановчому документі частка у праві спільної власності на майно спадкодавця не визначено, однак встановлено та визначено судом, враховуючи також те, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , та визнання відповідачами позову, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0978 га, кадастровий номер 0510100000:03:038:0360, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою в [ADDRESS] . З огляду на викладене суд приходить до висновку, що і ця позовна вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved