Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії: [PERSON] - 13522, 84 грн та [PERSON] - 27045, 68 грн та судові витрати в сумі 827, 00 грн та 1654, 00 грн відповідно. В обґрунтування\~вимог вказано,\~що позивачем\~надаються послуги\~з централізованого\~опалення за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Співвласниками такої квартири є відповідачі та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , по 1/3 частки кожен. [PERSON] , будучи дочкою [PERSON] , не звільняється від відповідальності за оплату послуг централізованого опалення. Відповідачі за період з 01.01.2016 року по 01.10.2022 року не сплачують у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечувала проти заочного рішення. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 17). Ухвалою суду від 27.01.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, щодо правонаступників [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідачі та померлий [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №311003810 від 28.09.2022 року кожен по 1/3 частки вказаної квартири (а.с. 3). Комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надавалися послуги з централізованого опалення за вказаною адресою. Згідно розрахунку оборотам по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та розрахунку заборгованості обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 40568, 52 грн (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Квартира [ADDRESS] , під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідачі, як власники, не відмовилися у встановленому законом порядку, отже, вони зобов`язані нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживали власники у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). З урахуванням викладеного, оскільки відповідачі належним чином та в повному обсязі не здійснюють оплату наданих послуг, позивачем доведено наявність заборгованості відповідачів за надання послуг з централізованого опалення, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідачів заборгованості. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, а тому заявлений позивачем розмір заборгованості в сумі 27045, 68 грн, що становить 2/3 частки загального розміру заборгованості, є необґрунтованим та недоведеним позивачем. В позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] не зареєструвала спадкового права на належну їй частку квартири після смерті батька [PERSON] . Однак, матеріали справи, в тому числі долучена довідка про склад сім`ї, не містять належних та допустимих доказів про кровне споріднення [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1/3 частину заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, що відповідатиме розміру її частки в праві власності на квартиру, за якою обліковується така заборгованість. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1654, 00 грн, тобто по 827, 00 грн з кожного.

Outcome: partial