Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

21 вересня 2022 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Клюєва І.С., звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 32250. 20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Вінницької області Турським О.В. за заявою представника АТ «Альфа банк» відкрито виконавче провадження № [NUMBER], в рамках якого 27 листопада 2020 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, [PERSON] , яку він отримує у ГУ ДПС у м. Києві. Згідно довідки ГУ ДПС у м. Києві від 23 червня 2022 року за № 10-190 із заробітної плати [PERSON] проводилися утримання згідно вказаного виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 32250, вчиненого 24 вересня 2010 року приватним виконавцем Хара Н.С. на загальну суму 13018,27 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року, яке набрало законної сили, виконавчий напис № 32250, вчинений 24 вересня 2010 року приватним виконавцем Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 36927,21 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. На даний час АТ «Альфа-Банк» не повернув позивачу кошти, набуті без достатньої правової підстави. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 26-27) позивач просить суд стягнути із АТ «Альфа-Банк на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 11471,15 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г. від 7 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 21-22). 24 січня 2023 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій позивач [PERSON] відмовляється від позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., в зв`язку з тим, що останній перерахував на користь позивача у добровільному порядку 1547,12 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду від 7 лютого 2023 року прийнято відмову [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Клюєва І.С. від позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про стягнення безпідставно набутих коштів. Провадження у справі за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Клюєва І.С. до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В.- закрито. 06 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання АТ «Сенс-Банк», яким останнє повідомило суду, що відповідач у справі АТ «Альфа-Банк» змінило свою назву з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк», на підтвердження чого суду надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань а також витяг з державного реєстру банків. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с. 16). Представник відповідача правом подачі відзиву на позов не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Вінницької області Турським О.В. за заявою представника АТ «Альфа банк» відкрито виконавче провадження № [NUMBER], в рамках якого 27 листопада 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, [PERSON] (а.с. 5, 6). Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Вінницької області Турським О.В. 20 листопада 2020 року винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 7-8). Відповідно до копії довідки Головного управління ДПС у м. Києві ДПС України від 23 червня 2022 року № 10-190 (а.с. 9) із заробітної плати [PERSON] проводилися утримання згідно виконавчого провадження № 60442399 від 27 листопада 2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису № 32250, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. на користь АТ «Альфа-Банк», а саме: в грудні 2020 року згідно платіжних доручень від 28 грудня 2020 року № 9247 на суму 400 грн., № 9248 на суму 352,96 грн., № 9249 на суму 3529,64 грн.; в січні 2021 року згідно платіжних доручень від 27 січня 2021 року № 75 на суму 145,26 грн., № 76 на суму 1452,61 грн., № 215 на суму 94,70 грн., № 216 на суму 947,24 грн.; в лютому 2021 року згідно платіжних доручень від 25 лютого 2021 року № 438 на суму 277,10 грн., № 439 на суму 2770,83 грн.; та в березні 2021 року згідно платіжних доручень від 29 березня 2021 року № 750 на суму 277,10 грн., № 751 та № 752 на суму 2770,83 грн., а всього на суму 13018,27 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року, яке набрало законної сили 21 лютого 2022 року, позов [PERSON] задоволено; виконавчий напис № 32250, вчинений 24 вересня 2010 року приватним виконавцем Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 36927,21 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 10-15). Відповідно до платіжної інструкції № 18721 від 13 січня 2023 року (а.с. 28) приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. перерахував на користь позивача 1547,12 грн. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1212 глави 83 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 11471 грн. 15 коп. слід задовольнити, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме така сума була перерахована відповідачу у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved