Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

19.09.2022 року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики ЛМР перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 27.11.2012р. батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьки у шлюбі не перебувають. Батько дитини на даний час відбуває покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Львівської області за вироком Львівського апеляційного суду від 23.12.2021 року у виді 2 р.6 міс. позбавлення волі. 30.08.2019 року [PERSON] написав заяву про влаштування його сина у заклад, де б він проживав та навчався, оскільки він не може забезпечити дитині належні умови для проживання та навчання. Наказом управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики ЛМР №202 від 30.08.2019р. малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах. Розпорядженням ШРА ЛМР №700 від 05.09.2019р. малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано у ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Розпорядженням ШРА ЛМР №56 від 31.01.2022р. продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Мати дитини, [PERSON] , з дитиною не проживає більше 4-ох років, місце реєстрації її невідоме. Вона є громадянкою рф. Останнє відоме фактичне місце проживання без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , зі своїм співмешканцем в одній кімнаті, де відсутнє місце для сну. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.08.2022 року, складеного працівниками служби у справах дітей Підберізцівської сільської ради умови для виховання та розвитку дитини є неналежні. Існують постійні конфлікти [PERSON] із матір`ю її співмешканця. За час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у ліцеї «Просвіта», мати жодного разу не відвідала дитину, участі у вихованні та його утриманні не бере. У дитини був втрачений зв`язок з матір`ю ще до зарахування дитини у ліцей. Участь в житті, вихованні та утриманні дитини приймає батько та бабуся, [PERSON] . Оскільки, відповідачка [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, покладених на неї чинним законодавством України, позивач просить позбавити її батьківських прав щодо малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . 14.09.2022 року органом опіки та піклування - Шевченківською районною адміністрацією прийнято висновок 260001-вих-72805 від 14.09.2022 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини сина, [PERSON] , [INFO] . Також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Провадження по справі відкрито ухвалою від 22.09.2022 року за правилами загального позовного провадження. Відповідачка відзиву на позов не подала. Ухвалою від 02.12.2022р. призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Миргород В.В. позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Дудка Ю.І. подала письмові пояснення щодо предмету позову, в судовому засіданні просила ухвалити рішення, яке найкраще відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників провадження, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 ч.1 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.150 СК України, яка визначає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини : 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відповідачка по справі. Батько дитини [PERSON] на даний час відбуває покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Львівської області за вироком Львівського апеляційного суду від 23.12.2021 року у виді 2 р.6 міс. позбавлення волі. Батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дитина [PERSON] з 16.10.2013р. зареєстрований за адресою [ADDRESS] , за місцем реєстрації батька та бабусі [PERSON] . Встановлено, що дитина після народження проживала з матір`ю [PERSON] , однак через неналежне ставлення до утримання та виховання дитини батько [PERSON] забрав дитину. Дитина проживала з батьком [PERSON] і бабусею [PERSON] за місцем реєстрації. З серпня 2018р. по серпень 2019р. дитина відвідувала Ясла-садок №96 в м.Львові. 30.08.2019 року батько дитини [PERSON] написав заяву про влаштування його дитини у центр підтримки дітей при ліцей «Просвіта», де б він проживав та навчався, оскільки він не взмозі забезпечити йому належні умови для проживання та навчання. Наказом управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики ЛМР №202 від 30.08.2019р. малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах. Розпорядженням ШРА ЛМР №700 від 05.09.2019р. малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано у ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Розпорядженням ШРА ЛМР №56 від 31.01.2022р. продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Львівським міським центром соціальних служб встановлено, що мати дитини, [PERSON] , з дитиною не проживає більше 4-ох років, місце реєстрації її невідоме. Вона є громадянкою рф. Останнє відоме місце її фактичного проживання: [ADDRESS] . 05.08.2022р. [PERSON] прибула у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району, повідомила свою адресу проживання, щодо причин невиконання нею батьківських обов`язків щодо малолітнього сина пояснила, що не усвідомлювала факту материнства. Крім цього, склала заяву про надання дозволу на відвідування нею дитини у ліцеї «Просвіта». За вказаною адресою було проведено обстеження житлових умов. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.08.2022 року, складеного працівниками служби у справах дітей Підберізцівської сільської ради, умови для виховання та розвитку дитини є неналежні. [PERSON] на її звернення було надано дозвіл на відвідування дитини. Однак, згідно інформації ліцею «Просвіта» ЛМР /а.с.30, 31 /за час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у ліцеї «Просвіта» мати жодного разу не відвідала дитину, участі у вихованні та його утриманні не бере. У дитини втрачений зв`язок з матір`ю. Як встановлено комісією з питань захисту прав дитини ШРА ЛМР [PERSON] , бабуся дитини, відвідує внука у ліцеї «Просвіта» та має намір займатись його вихованням до звільнення його батька з місць позбавлення волі. Також, у характеристиці на [PERSON] , [INFO] , виданій закладом дошкільної освіти Ясла-садок №96, який дитина відвідувала з серпня 2018р. по серпень 2019р., вказано, що батько та бабуся приділяли належну увагу дитині. Мати жодного разу у дошкільний заклад не з`являлась /а.с. 32/. Таким чином, дитина тривалий час перебуває без материнської опіки та уваги. Відповідно до Висновку №260001-вих-72805 від 14.09.2022 року орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.44-45/. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні підтримав вказаний вище висновок органу опіки та піклування 260001-вих-72805 від 14.09.2022 року. Суд при вирішенні справи заслухав показання свідка [PERSON] , яка повідомила про неналежне виконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим вона в 2018р. забрала дитину до себе, здійснювала за нею догляд, піклувалася про здоров`я та лікування дитини, дитина відвідувала дошкільний освітній заклад. Відповідачка дитиною, її здоров`ям, вихованням не цікавилася, з дитиною не спілкувалася і не провідувала її, матеріально дитину не забезпечувала. Таким чином, суд, враховуючи вище викладене, наявні у справі та досліджені докази, дійшов висновку, що [PERSON] свідомо та вмисно не виконує батьківські обов`язки, покладені на неї чинним законодавством України та ухиляється від їх виконання. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 р. - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Суд зважає і на те, що сама поведінка відповідачки, котра достовірно знаючи про розгляд питання щодо позбавлення її батьківських прав, не з`явилася в судові засідання по вказаній справі, не з`являлася до дитини в ліцей «Просвіта» ЛМР, свідчить про її байдуже ставлення до дитини, можливе позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачка ухиляється від виконання даного обов`язку,кошти на утримання дитини в добровільному порядку не надає, участі у її матеріальному забезпеченні не приймає. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд з`ясував, що відповідачка не має офіційної роботи та постійного стабільного заробітку. Тому суд вважає, що аліменти з неї слід стягувати в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідачі зобов`язані сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище особи, наявність у відповідачки інших дітей, стан здоров`я дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає, що з відповідачки слід стягувати на користь ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, на утриманні якого перебуває дитина, аліменти на утримання дитини [PERSON] . [INFO] , в розмірі 3000,00грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, за умови перебування дитини у цьому закладі. Стягнення проводити на користь юридичної ( фізичної ) особи, на утриманні якої перебуватиме дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved