Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень на місяць, до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] ; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені ним судові витрати у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою суду від 09 січня 2023 року витребувано з Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалу для виконання направлено до Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. 10 лютого 2023 року надійшов висновок органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківський прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно якого орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських просив задовольнити. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів просив залишити без розгляду. Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, в частині вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду. Продовжено провадження у справі в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських визнала у повному обсязі. Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином, свою позицію висловив у наданому до суду висновку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис № 1228. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. У період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25 листопада 2018 року. Дитина фактично проживає разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] відвідує приватний дитячий садок «Почемучки», за який позивач сплачує 6000,00 грн щомісяця, що підтверджується довідкою директора ПЗ «Одеський приватний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Почемучки» Іванцовою Мірославою №104 від 04 січня 2023 року. Мати дитини - [PERSON] - не бере ніякої участі у вихованні та утриманні сина - [PERSON] , не цікавиться життям дитини, не піклується ані про фізичний, ані про духовний стан дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, [PERSON] , ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Це проявляється в тому, що мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не цікавиться її потребами та її життям. Згідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок обґрунтований тим, що відповідно до договору оренди квартири від 25.06.2022 малолітній [PERSON] разом із батьком проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання родини від 23.01.2023, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. [PERSON] заключив декларацію № 0001-Е9А9-МРАО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з лікарем [PERSON] у КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» Одеської міської ради. Згідно з довідкою Одеського приватного закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Почемучки» від 04.01.2021 № 104, малолітній [PERSON] відвідує даний заклад, приводить та забирає дитину його батько [PERSON] . Згідно з характеристиками сусідів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , малолітній [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] , батько займається вихованням дитини один, разом із ним будь-яких осіб жіночої статі сусіди не бачили. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не створює сину умови для розвитку, не виявляє інтересу до долі свого сина. [PERSON] надала до Служби у справах дітей Одеської міської ради засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , (зареєстровано в реєстрі 10.01.2023 № 5). На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 08.02.2023, батько дитини [PERSON] просив позбавити мати його сина [PERSON] батьківських прав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. ст. 150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом роз`яснюється, що повернення судового збору з Державного бюджету України здійснюється органами Казначейства у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. У разі повернення судового збору (крім помилково) до органу Казначейства платником (заявником) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved