Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, про стягнення з [PERSON] 6905 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] та належить їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19.09.2001 року. Поверхом вище, в квартирі [ADDRESS] вищевказаного житлового будинку проживає відповідач [PERSON] 24.10.2022, в той час, коли позивача не було в дома, її квартиру було затоплено водою, з вини відповідача, що підтверджується актом комісії ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне» від 26.10.2022. Внаслідок затоплення були пошкоджені стіни та стеля на кухні квартир позивача, які потребують ремонту. Вартість понесених матеріальних збитків, що включає вартість матеріалів та відновлювального ремонту становить 6905 грн. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 10000 грн. Добровільно відповідач не відшкодовує шкоду. Ухвалою суду від 12.01.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідача, яка про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася, жодних заяв чи клопотань від відповідача не надходило. Відзиву, заперечень у встановлений законом строк не подано. З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 19.09.2001. З дослідженого акту про залиття від 26.10.2022, складеного та підписаного майстром УК «Житло Сервіс Рівне» та членами комісії ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне», встановлено, що 24.10.2022 в будинку [ADDRESS] трапилося залиття. При обстеженні квартири [ADDRESS] було встановлено затікання стелі та стін на кухні. Стеля оздоблена вагонкою, стіни частково оздоблені плиткою, частково пофарбовані. При обстеженні квартири [ADDRESS] слюсарем-сантехніком було виявлено сліді води на кухні та у ванній кімнаті, решта членів комісії власник квартири [ADDRESS] не допустила у квартиру. Ймовірно причиною затоплення кв.48 являється несправність внутрішніх інженерних мереж та сантехнічного обладнання. З дослідженого кошторису вартості ремонтних робіт виконаною ФОП [PERSON] вбачається, що всього вартість матеріалів та робіт становить 6905 грн. Загальний розмір майнової шкоди, завданий позивачам внаслідок затоплення квартири становить 6905 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З системного аналізу положень ст.1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв`язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить що висновку, що залиття відбулося з вини відповідача, яка не забезпечила справність обладнання водопостачання у квартирі, а тому заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 761/20404/14-ц звернув увагу на наступне. У пункті 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтуванні вимог в частині стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що фізичні та моральні страждання посилилися при відмові відповідача сплатити відповідачу суму для проведення відновлювальних робіт та придбання необхідних матеріалів. Моральна шкода виражена у нервовому потрясінні, побутових незручностях, внаслідок пошкодження особистого майна, погіршення стану здоров`я. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу розмір шкоди, яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь є завищеною, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача, з врахуванням вимог розумності та справедливості, підлягає моральна шкода в розмірі 2000,00 грн. У відповідності\~до частини\~1 статті\~141\~ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: partial