Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій вказувала, що 12 грудня 2022 року вона у зв`язку з досягненням відповідного віку та отриманням страхового стажу у 29 років набула право на отримання пенсії за віком, та звернулася з відповідною заявою до Пенсійного фонду України. Проте рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 15 грудня 2022 року №143650006756 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, при визначенні страхового стажу заявниці, не зараховано документи про період її трудової діяльності - роботи у Вознесенській автошколі ДТСААФ з 16 жовтня 1984 року по 16 квітня 1986 року (у зв`язку з тим, що у вказаних документах по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] »). Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначені неточності неможливо, а тому [PERSON] просила про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів (наказу по особовому складу про прийняття на роботу від 16 жовтня 1984 року та наказу по особовому складу про звільнення з роботи від 15 квітня 1986 року, виданих начальником Вознесенської автошколи ДТСААФ) в судовому порядку. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримала. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Також в окремій заяві просила врахувати те, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15 грудня 2022 року про відмову у призначенні [PERSON] пенсії за віком містить обґрунтовану підставу - відсутність у заявниці необхідного страхового стажу (оскільки у частині наданих заявницею в підтвердження свого стажу документів по батькові останньої зазначено як « [PERSON] »), а тому вважала, що [PERSON] під час судового розгляду зобов`язана надати суду беззаперечні докази належності їй вказаних правовстановлюючих документів. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просила врахувати те, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 15 грудня 2022 року про відмову у призначенні [PERSON] пенсії за віком містить обґрунтовану підставу - відсутність у заявниці необхідного страхового стажу (оскільки у частині наданих заявницею в підтвердження свого стажу документів по батькові останньої зазначено як « [PERSON] »). Також вважала, що оскільки справа стосується доведення права [PERSON] на пенсійне забезпечення та не стосується будь-яких цивільних прав та обов`язків заявниці, а тому справа не може бути розглянута в порядку п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Тому просила ухвалити рішення відповідно до вимог закону та з врахуванням наданих пояснень. Суд вважав можливим проводити розгляд справи без особистої участі представників заінтересованих осіб, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 грудня 2022 року [PERSON] , бажаючи використати своє право на призначення та отримання пенсії, звернулася з відповідною заявою до Пенсійного фонду України. Проте рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 15 грудня 2022 року №143650006756 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, при визначенні страхового стажу заявниці, не зараховано документи про період її трудової діяльності - роботи у Вознесенській автошколі ДТСААФ з 16 жовтня 1984 року по 16 квітня 1986 року (у зв`язку з тим, що у вказаних документах по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] »). В той же час факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів підтверджується наступними доказами: - показаннями свідка [PERSON] , який пояснив, що з 1980 по 1986 роки (включно) він працював старшим кочегаром у Вознесенській автошколі ДТСААФ. Через деякий час, проте коли саме - не пам`ятає, на посаду кочегара також було призначено [PERSON] , яка працювала та була в його підпорядкуванні до закінчення опалювального сезону 1986 року; - копією трудової книжки [PERSON] , згідно якої заявниця з 1984 по 1986 роки (включно) дійсно працювала кочегаром у Вознесенській автошколі ДТСААФ, проте у ній неправильно зазначено число та місяць початку та закінчення роботи; - наявністю в заявниці вказаних правовстановлюючих документів; - іншими доказами. З матеріалів справи вбачається, що усунення недоліків правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи є неможливим (а.с. 4). З положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України, п.п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам підвідомчі справи про встановлення факту належності особі трудової книжки та інших документів про трудовий стаж, а тому суд не приймає доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про протилежне (про неможливість розгляду вказаних вимог за правилами цивільного судочинства в межах окремого провадженні). Зазначені обставини в своїй сукупності вказують на обґрунтованість заяви [PERSON] , яка підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved