Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, відповідно до якого просила: 1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 04.01.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Бойко Олегом Володимировичем, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ із застосуванням наслідків недійсності правочину 2. Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 04.01.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2010р. У січні місяці 2018 року позивач отримала інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначалось, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. було посвідчено договір купівлі-продажу належної їй квартири від 04.01.2018 року. Власником квартири зазначено [PERSON] . Оскільки позивач жодного договору купівлі-продажу не підписувала, при його складані присутня не була і нікого не уповноважувала на укладення такого договору від її імені, грошові кошти за договором їй, як продавцю не передавались, тому волевиявлення продавця за договором не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. У зв`язку з наведеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2018 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою суду від 04.04.2018 позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 04.04.2018 Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою заяву [PERSON] про забезпечення позову по справі № 761/11822/18 - повернуто заявнику. 23.05.2018 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 27 червня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в загальному порядку. Ухвалою суду від 17.10.2018 клопотання позивача задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича ( [ADDRESS] ) копію примірника нотаріально оформленого договору купівлі-продажу від 04.01.2018 року за реєстровим номером 6 та всі пов`язані з вчиненням правочину копії документів (копії паспортів учасників правочину, довідки (картки) про присвоєння ідентифікаційних номерів, правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності продавця, договір купівлі-продажу від 04.01.2018 року з підписами учасників правочину. Ухвалою суду від 14.02.2019 клопотання позивача задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича ( [ADDRESS] ) оригінал примірника нотаріально оформленого договору купівлі-продажу від 04.01.2018 року за реєстровим номером 6; оригінал заяви [PERSON] від 04.01.2018 р. на якій наявний підпис [PERSON] про ознайомлення її зі змістом ст.172 Податкового кодексу України; оригінал заяви [PERSON] від 04.01.2018 р. на якій наявний підпис [PERSON] про підтвердження, що на момент набуття у власність квартири вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Ухвалою суду від 17.07.2020 клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Бойко О.В., про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п 5 ч.1 ст.252 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.04.2021 поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Бойко О.В. про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Ухвалою суду від 18.10.2021 залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Бойко О.В. про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] ( [ADDRESS] ). Ухвалою суду від 24.01.2022 закрито підготовче провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, та призначено справу до судового розгляду по суті. 07.12.2022 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: висновок Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України № 370/1 від 21.02.2022. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява представника про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення судом не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату місце та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Як встановлено судом, позивач у даній справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право приватної власності у позивача виникло на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г., зареєстрованого реєстрі за № 3354. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, у січні 2018 року вона із довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. було посвідчено договір купівлі-продажу її квартири, серія та номер 6, виданий 04.01.2018 року, новим власником квартири зазначено раніше незнайому їй [PERSON] . Позивач стверджує, що спірного договору купівлі-продажу не підписувала, при його складані присутня не була, підпис, що міститься у договорі їй не належить та виконаний від її імені іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких настають на підставі закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина третя статті 203 ЦК України визначає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до висновку Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України № 370/1 від 21.02.2022 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] в графi «Продавець» у договорі купівлі - продажу від 04.01.2018 року квартири [ADDRESS] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою, з ретельним наслідуванням («на око» або «з попереднім тренуванням») справжнього підпису [PERSON]. Крім того, рукописний запис « [PERSON] » в графі «Продавець» у договорі купівлі - продажу від 04.01.2018 року квартири [ADDRESS] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою, з ретельним наслідуванням («на око» або «з попереднім тренуванням») справжнього почерку [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що спірна квартира 04.01.2018 року вибула із законного володіння позивача поза її волі на підставі недійсного договору купівлі - продажу, що нібито укладено між [PERSON] та відповідачем [PERSON] із використанням підробних документів, зокрема шляхом підроблення підпису позивача у зазначеному договорі купівлі - продажу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Крім того, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги у частині визнання договору купівлі - продажу недійсним ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов у цій частині задовольнити. Щодо позовних вимог у частині застосування наслідків недійсності правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем [PERSON] суд, враховуючи ту обставину, що на даний час право власності зареєстровано вже за третьою особою по даній справі [PERSON] , вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: partial