Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина-інваліда [PERSON] , [INFO] , який є непрацездатний в розмірі 7000 гривень, щомісячно на строк інвалідності. Посилається на те, що 07.03.2000 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , який є непрацездатним, інвалідом ІІ групи з дитинства та знаходиться на її утриманні. Позивач є особою з інвалідність ІІІ-ї групи по загальному захворюванню безтерміново з 16.02.2016 року, систематично проходить обстеження та лікування. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина-інваліда не надає. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина-інваліда [PERSON] , [INFO] , який є непрацездатний в розмірі 7000 гривень, щомісячно на строк інвалідності. В судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник - адвокат Буташ М.М., позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Просять їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Гайду О.І., в судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не доведено, що син [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та не може обходитись без допомоги інших осіб. Відповідач допомагає та утримує сина. [PERSON] періодично виїжджає до нього в Чеську республіку, де проживає та працює разом з ним. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється інвалідом ІІ-ї групи з дитинства. Проживає постійно з матір`ю в с. Олександрівка Хустського району та знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги не надає. Він виїжджав до батька у Чеську республіку з метою заробітку, проживав у нього один місяць. Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] , [INFO] , є відповідач. [PERSON] є повнолітнім, однак він непрацездатний, йому присвоєно ІІ групу інвалідності з дитинства. [PERSON] проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання сина. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 198 СК України не передбачено строку, протягом якого стягуються аліменти на непрацездатних повнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч.3 ст. 79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. Відповідач добровільно дитині не надавав матеріальної допомоги після досягнення останнім повноліття, а обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача у своїх поясненнях вказував, що дитина не перебуває на утриманні матері, а також позивачем не доведено тієї обставини, що син-інвалід потребує постійного стороннього догляду. Однак, суд критично оцінює такі показання та вважає що зазначені обставини не є підставою для звільнення [PERSON] від обов`язку батька утримувати непрацездатного сина, інваліда ІІ групи. За таких обставин, з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, щомісячно на утримання повнолітнього сина-інваліда, починаючи стягнення з 02.12.2022 року і на строк інвалідності. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved