Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що пропущений з поважних причин. У обґрунтування заявлених вимог представником позивача суду повідомлено наступне. Спадкодавець була сусідкою позивача. За життя вони мали гарні стосунки. Позивач допомагала їй, в міру можливості. У подальшому, спадкодавець померла. Відповідач, успадковуючи майно, як продовжувала пояснювати представник позивача, зв`язалась з позивачем і запропонувала відмовитись від заповіту. Така розмова відбулась в 2021 році. З того часу позивач дізналась про існування заповіту на її ім`я. Після цього, отримала примірник заповіту та наочно дізналась про його існування. За життя спадкодавець, з яким позивач зокрема не перебувала і у родинних стосунках, нічого не розповідала ні про бажання ні про фактичне складення заповіту. За таких обставин, позивач вважає вимоги обґрунтованими. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги не визнав, просив ухвалити відповідне судове рішення. У обґрунтування власної позиції суду повідомив наступне. Заповіт не містить ідентифікуючих відомостей, які б свідчили про його належність саме позивачеві. За таких обставин, на переконання відповідача, позов задоволеним бути не може. На запитання головуючого чи визнає представник відповідача факт розмови його довірителя з позивачем із згадуваних обставин, нічого повідомлено не було. Даний факт не був спростований і не заперечувався. Заслухав пояснення учасників розгляду, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання в с. Левків Житомирського району Житомирської області з 26 липня 2018 року, отримувала код платника податків та при зверненні до суду сплатила судовий збір. 15 грудня 2021 року позивач звернулась із заявою до сільської ради і просила надати примірник заповіту на її ім`я від [PERSON] . Також заява містить відомості про те, що в грудні 2021 року їй стало відомо від родичів спадкодавця про існування заповіту. 24 грудня 2021 року приватний нотаріус Світлана Демецька направила запит, яким просила видати дублікат заповіту [PERSON] посвідчений сільською радою 18 червня 2010 року. [PERSON] померла [INFO] у с. Левків Житомирського району Житомирської області у віці 84 років ( [INFO] ). 18 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений старостою сільської ради, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 1,0928 га відповідно до державного акту серії ЯБ № 230012. Заповіт посвідчений старостою Глибочицької сільської ради. 27 червня 2022 року приватним нотаріусом Демецькою С.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через пропуск [PERSON] строку для прийняття спадщини. 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Світланою Демецькою заведено спадкову справу майна померлої [INFO] [PERSON] . Зокрема, відповідач 17 червня 2021 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, зокрема на земельну ділянку площею 1,0928 га відповідно до державного акту серії ЯБ № 230012. Спадкова справа не містить відомостей, які б свідчили про обізнаність позивача щодо заповіту на її ім`я раніше ніж про це вона заявляє. Так само, спадкова справа не містить відомостей, які б свідчили про виконання нотаріусом обов`язків щодо повідомлення інших спадкоємців, зокрема шляхом публічного оголошення або через повідомлення у пресі. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд погоджується з доводами позивача, вважає їх такими, які підтверджені дослідженими матеріалами. Так, судом встановлено, що спадкодавець та позивач не перебували між собою у родинних зв`язках. Спадкодавець склала заповіт і доказів обізнаності позивача щодо його існування сторонами, зокрема відповідачем, не надано і судом не встановлено. Ґрунтовними та такими, які не спростовувались відповідачем, є час з`ясування позивачем наявності на своє ім`я заповіту, що мало місце в грудні 2021 року. З того часу позивач вживала активних дій щодо спадкування майна. У підтвердження цього факту, а отже і правильності позиції позивача слугує і дата заведення спадкової справи - 17 червня 2021 року. Дані фактичні обставини справи, на переконання суду, дають достатні підстави для висновку, що позивач не знала про існування заповіту на своє ім`я, а отже пропустила строк для прийняття спадщини з поважних та не залежних від неї причин. Отже, додатковий строк має бути визначений судом. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved