Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 3852,48, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2\~000 грн. В позовній заяві позивач зазначає, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5038054, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «GeelyEmgrand», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 22.10.2020 року по вул. Андріївська, 95 в м. Кропивницький, трапилась дорожньо транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «ГАЗ 33023», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «GeelyEmgrand», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортний засіб«GeelyEmgrand», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актом (протоколом) огляду транспортного засобу Заява на виплату від 22.10.2020 року, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно Європротоколу ДТП сталось з вини відповідача. Відповідно до Рахунку на оплату № 230 від 23.10.2020 року загальна сума відновлюваного ремонту автомобіля склала 15\~615 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі страхового акту № 2069711-1 від 26.10.2020 року виплатило страхове відшкодуванняу загальному розмірі 15\~615 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 30894 від 26.10.2020 року. Так як, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія була застрахована Полісом №АР/008253284 в ПрАТ «УПСК», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до них з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПрАТ «УПСК» відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 11\~762,52 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 3\~852,48 грн. 02.08.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5038054 від 29.07.2020 року. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 29 листопада 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду. Представником позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~ повідомлявся, крім того і, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом подачі відзиву на позов не скористався, поважні причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5038054, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «GeelyEmgrand», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування, що підтверджується Електронним Полісом добровільного страхування наземного транспорту «Наша Автоцивілка» (а.с. 13). 22.10.2020 року по вул. Андріївська, 95 в м. Кропивницький, трапилась дорожньо транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «ГАЗ 33023», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «GeelyEmgrand», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується Повідомленням про ДТП від 22.10.2020 року (а.с. 14). В результаті ДТП транспортний засіб «GeelyEmgrand», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актом (протоколом) огляду транспортного засобу Заява на виплату від 22.10.2020 року, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку (а.с. 15). Відповідно до Акту надання послуг № 4 від 06.11.2020 року загальна сума відновлюваного ремонту автомобіля «GeelyEmgrand» склала 15\~615 грн (а.с. 17). ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі страхового акту № 2069711-1 від 26.10.2020 року виплатило страхове відшкодуванняу загальному розмірі 15\~615 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 30894 від 26.10.2020 року (а.с. 22-23). Так як, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія була застрахована Полісом №АР/008253284 в ПрАТ «УПСК», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до них з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПрАТ «УПСК» відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 11\~762,52 грн, що підтверджується листом № 5591/18 від 01.04.2021 року (а.с. 19,21). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 3\~852,48 грн. 02.08.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5038054 від 29.07.2020 року (а.с. 8-12, 20). Суд вважає, що страхове відшкодування проведене позивачем в розмірі, що відповідає вимогам\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже,суд приходить до висновку,що відповідач має відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди, що була понесена ПрАТ "СК " ВУСО" та страховим відшкодування, яке було виплачено з боку ПрАТ «УПСК», тобто суму у розмірі 3852,48 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,суд стягує з відповідача на користь позивача\~908,00 грн. внесеного судового збору. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн., суд зазначає, що в пункті 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. В частині першій та другій статті 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з вимогами частини третьої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частині восьмій статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі 826/1216/16. Як вбачається із матеріалів справи, 30.01.2019 року між ФОП [PERSON] та адвокатом Самойленко Петром Миколайовичем було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 30/01/19. 03.08.2021 року між ФОП [PERSON] та адвокатом Самойленко Петром Миколайовичем було укладено додаткову угоду № 711 до договору про надання професійної правничої допомоги № 30/01/19. 03.08.2021 року позивачем було сплачено згідно додаткової угоди № 711 договору про надання правової допомоги № 30/01/19 2000,00 грн., про що свідчить копія платіжного доручення №Р24А900340243А28180 від 03.08.2021 року. Згідно акту здачі-прийняття робіт до договору про надання правничої допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року адвокатом Самойленко П.М. надано професійну правничу допомогу наступного характеру: аналіз судової практики та обговорення з Клієнтом правової позиції по справі 500 грн, написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду 1000 грн, та аванс послуг адвоката для здійснення супроводу та контролю судової справи 500 грн. За вказаного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved