Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

У березні 2020 року Черкаська міська рада звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно утриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.08.2018, співвласниками нерухомого майна - адміністративної будівлі з прибудованим спортивним залом та підвалом літ А-8, а-2, А 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5102, 1 з 08.08.2018 є громадяни [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/2 частка). Об`єкт нерухомого майна, який належить Відповідачам на праві спільної часткової власності, розташований на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста Черкаси, в інтересах якої діє Черкаська міська рада згідно повноважень, визначених ст.12 Земельного кодексу України. На підставі рішення Черкаської міської ради від 27.10.2005 № 8-666, був укладений договір оренди земельної ділянки від 06.01.2006, що зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 20.01.2006 за № 040677500022. Договір укладений між Черкаською міською радою та малим приватним підприємством «ОРІЯНА - К», за яким в оренду була передана земельна ділянка площею 5466 кв.м під адміністративну будівлю з прибудованим спортивним залом та підвалом за адресою: [ADDRESS] . Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.02.2015, що набрало законної сили 10.03.2015, у справі № 925/81/15, вищезазначений договір оренди землі від 06.01.2016, реєстраційний номер № 040677500022, був розірваний. В подальшому, до моменту переходу права власності на об`єкт нерухомого майна громадянину [PERSON] , тобто до 16.04.2018, вищезазначеною земельною ділянкою користувалося ТОВ «ДОНСТРОИ» без правовстановлюючих документів. Надалі, користуватися земельною ділянкою площею 5466 кв.м. без укладання відповідного договору, продовжував і власник нерухомого майна, розташованого в [ADDRESS] громадянин [PERSON] з моменту набуття права на нього, тобто з 16.04.2018, до моменту його часткового відчуження - 07.08.2018. З 08.08.2018 співвласниками нерухомого майна, крім громадянина [PERSON] , стали і громадяни [PERSON] та [PERSON] , які також користуються земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. У відповідності до розрахунку заборгованості за користування земельною ділянкою за період з 08.08.2018 по 30.11.2019, тобто за час фактичного користування земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів, сума заборгованості [PERSON] становить 65\~896,59 грн., [PERSON] - - 65896,59 грн., [PERSON] 131\~793,19, що в загальній сумі становить 263\~586,37 грн. У зв`язку з викладеним, просять суд стягнути з Відповідачів на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримані грошові кошти у розмірі орендної плати за період із 8 серпня 2018 року по 30 листопада 2019 року в загальному розмірі 263 586,37 грн. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] від 02 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 17.12.2020 у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади у відставку відповідно до Рішення ВРП від 17.11.2020 року, справу передано на розгляд головуючому судді Токовій С.Є. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Токовою С.Є., вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04 лютого 2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно з 08.08.2018 він є співвласником нерухомого майна по [ADDRESS] . Нерухоме майно складається з адміністративної будівлі (А-8), прибудованого спортивного залу (А-2) та підвалу (а-2). загальною площею 5102,1 кв.м. Так, 04.12.2018 року та повторно 11.06.2019 він разом з іншими співвласниками нерухомого майна зверталися до Черкаської міської ради із заявою про надання в оренду на 49 років земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви від 04.12.2018 року Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради була надана відповідь від 07.12.2018 №97694-з та вказана заява на сесію Черкаської міської ради не готувалась і не виносилась. Зі змісту листа Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 07 грудня 2018 року №97694-з вбачається, що передати земельну ділянку по [ADDRESS] , у користування неможливо, оскільки [PERSON] та іншим співвласникам потрібно долучити нотаріально посвідчену згоду попереднього землекористувача МПП «Оріяна-К» на вилучення земельної ділянки у цього землекористувача. Водночас, Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24 лютого 2015 року у справі 925/81/15 договір оренди землі від 06.01.2016, укладений між Черкаською міською радою та МПП «Оріяна К» розірвано. Рішення набрало законної сили 10.03.2015. Тобто з 10.03.2015 МПП «Оріяна-К» не була орендарем чи користувачем земельної ділянки, а тому вимога міської ради про надання нотаріально посвідчену згоду попереднього землекористувача МПП «Оріяна-К» є незаконною. Зазначили, що через протиправну бездіяльність Черкаської міської ради, що полягає у нерозгляді питання про надання в оренду указаної вище земельної ділянки, відповідачі позбавлені можливості та не мають жодної альтернативи в оформленні права користування земельною ділянкою із здійсненням відповідних платежів. Крім того, за твердженням Черкаської міської ради він почав користуватися земельною ділянкою площею 5466 кв.м., що не відповідає дійсності, оскільки площа земельної ділянки, зайнятої нерухомим майном, належного в тому числі йому складає лише 1217,8 кв.м. та спростовується листом Черкаської міської ради від 07.12.2018 № 97694-з, а тому відсутні будь-які підстави стягувати з нього грошові кошти саме за площу в розмірі 5466 кв.м. Також зазначив, що позивач використовує застарілу нормативну грошову оцінку, яка складала 8452185,12 грн., при тому, що станом на час звернення до суду нормативна грошова оцінка спірної ділянки становила 1972187,46 грн. 23 лютого 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з викладених у позові підстав. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, їх представник адвокат Хорошун О.В. , на електронну пошту суду скерувала заява у про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю вирішення спору мирним шляхом та у подальшому укладення мирової угоди. Частина 1 статті 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання правом це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі. Стримування зловживання правом це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі. Оцінюючи обставини, які характеризують процесуальну поведінку відповідачів та їх представника щодо численних клопотань про відкладення справи, суд розцінює як зловживання останніми своїми процесуальними правами, відсутністю бажання захисту порушених прав та щонайшвидшого розгляду справи по суті. Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Водночас, учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14. Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Ухилення відповідачів від участі в судовому розгляді позову порушує права іншої сторони позивача, а також порушення розумних строків розгляду спору. Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних доказів, які містяться у матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.08.2018, власниками об`єкта нерухомого майна - адміністративної будівлі з прибудованим спортивним залом та підвалом літ А-8, а-2, А - 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5102, 1 кв.м, являються [PERSON] (1/4 частка) на підставі договору - купівлі - продажу, серія та номер 959, виданого 08.08.2018. (Номер запису про право власності: 27406070), [PERSON] (1/4 частка) на підставі договору - купівлі - продажу, серія та номер 959, виданого 08.08.2018. Номер запису про право власності: 27406119, [PERSON] (1/2 частка) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 181, виданого 16.04.2018. Номер запису про право власності: 25738574. Судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна, який належить Відповідачам на праві спільної часткової власності, розташований на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста Черкаси, в інтересах якої діє Черкаська міська рада (далі - Позивач) згідно повноважень визначених ст.12 Земельного кодексу України. На підставі рішення Черкаської міської ради від 27.10.2005 № 8-666, був укладений договір оренди земельної ділянки від 06.01.2006, що зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 20.01.2006 за № 040677500022. Договір укладений між Черкаською міською радою та малим приватним підприємством «ОРІЯНА - К», за яким в оренду була передана земельна ділянка площею 5466 кв.м під адміністративну будівлю з прибудованим спортивним залом та підвалом за адресою: [ADDRESS] . Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.02.2015, що набрало законної сили 10.03.2015, у справі № 925/81/15, вищезазначений договір оренди землі від 06.01.2016, реєстраційний номер № 040677500022, був розірваний. В подальшому, до моменту переходу права власності на об`єкт нерухомого майна громадянину [PERSON] , тобто до 16.04.2018, вищезазначеною земельною ділянкою користувалося ТОВ «ДОНСТРОИ» без правовстановлюючих документів. Надалі, користуватися земельною ділянкою площею 5466 кв.м. без укладання відповідного договору, продовжував і власник нерухомого майна, розташованого в [ADDRESS] громадянин [PERSON] з моменту набуття права на нього, тобто з 16.04.2018, до моменту його часткового відчуження - 07.08.2018. З 08.08.2018 співласниками нерухомого майна, крім громадянина [PERSON] , стали [PERSON] та [PERSON] , які також користуються земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції станом на серпень 2013 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 04.12.2018 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Черкаської міської ради із заявою про надання в оренду на 49 років земельну ділянку, площею 0,5466, кадастровий номер 7110136700:06:004:0003 за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради була надана відповідь від 07.12.2018 №97694-з, зі змісту якої убачається, що передати земельну ділянку по [ADDRESS] , у користування неможливо оскільки [PERSON] та іншим співвласникам потрібно долучити нотаріально посвідчену згоду попереднього землекористувача МПП «Оріяна-К» на вилучення земельної ділянки у цього землекористувача. 11.06.2019 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Черкаської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,5466, кадастровий номер 7110136700:06:004:0003 за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради була надана відповідь від 27.06.2019 №44938-з. За інформацією відділу з питань роботи проект рішення реєстр. № 4421-8-з «Про надання гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дозволу на розроблення документації із землеустрою по [ADDRESS] », підготовлений відповідно до заяви гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 11.06.2019, надано у відділ з питань роботи ради 11.07.2019 для подальшого розгляду у постійній комісії з питань земельних відносин та на сесії відповідно до Регламенту Черкаської міської ради. Проект рішення було розглянуто галузевою постійною комісією з питань земельних відносин 04.09.2019 та включено за пропозицією міського голови до порядку денного пленарного засідання другої сесії міської ради 02.10.2019, але депутатами до розгляду не взято. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України (в редакції станом на вересень 2015 року) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (стаття 125 ЗК України). З огляду на викладене, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Таким чином, повноцінно користуватись окремою сформованою земельною ділянкою площею 0,5466 га, кадастровий номер 7110136700:06:004:0003 за адресою: [ADDRESS] , відповідачі могли лише після укладення договору оренди вказаної земельної ділянки та державної реєстрації цього права. Так, судом установлено, що Відповідачі неодноразово зверталися із заявами до Черкаської міської ради з приводу надання указаної вище земельної ділянки в оренду та про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Водночас, з різних причин рішення Черкаською міською радою не прийнято, що підтверджується листом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради була надана відповідь від 27.06.2019 №44938-з та не заперечувалася представником Черкаської міської ради у судовому засіданні. Указане вище свідчить про те, що відповідачі не втрачали інтересу до належного оформлення права оренди земельної ділянки та вели активне листування з позивачем, яке все ж не дало бажаного результату. Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що жодна із сторін не зверталася до суду з позовом про зобов`язання іншу сторону укласти типовий договір оренди указаної земельної ділянки. Слід звернути увагу, що відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц. Заявляючи вимоги про стягнення з Відповідачів на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримані кошти в розмірі 263\~586,37 грн. за період із 08.08.2018 по 30.11.2019, позивач посилався на те, що відповідачі фактично користуються всією земельною ділянкою площею 0,5466 га по [ADDRESS] без відповідних правовстановлюючих документів, а розрахунок заборгованості зроблено з урахуванням положень Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам і такий розрахунок враховує, зокрема, й нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки. На необхідності стягнення з особи, яка володіє житловими чи нежитловими приміщеннями на земельній ділянці і не оформила жодного правового титулу на земельну ділянку, грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України за користування такою земельною ділянкою, в тому числі й земельною ділянкою під такими житловими чи нежитловими приміщеннями, зазначав і КЦС ВС у своїй постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 642/4792/17, а також ВП ВС у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, доводи Відповідача [PERSON] стосовно того, що площа земельної ділянки, зайнятої нерухомим майном у спірний період, складала лише 1217,8 км.м, а не 5466 кв.м., як зазначено у позові, спростовується тим, що [PERSON] набув право власності на весь комплекс нерухомого майна, яке розміщено за адресою: [ADDRESS] від попереднього власника ТОВ «Донстрой». Так, рішенням господарського суду Київської області від 23.10.2019 по справі № 911/1895/19 було стягнуто з ТОВ «Донстой» на користь Черкаської міської ради збитки за користування земельною ділянкою площею саме 0,5466 га з кадастровим номером № 7110136700:06:004:0003 за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2016 по 15.04.2018. Тобто указаним рішенням суду було встановлено факт користування ТОВ «Донстрой» земельною ділянкою площею 0,5466 га з кадастровим номером № 7110136700:06:004:0003, право користування якою виникло внаслідок переходу від ТОВ «Донстрой» від МПП «Оріяна-К» права власності на нерухоме майно, а саме: адміністративну будівлю з з прибудованим спортивним залом та підвалом літ А-8, а-2, А 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки слід зазначити. За змістом п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають й інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Згідно з абзацом третім частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом першим пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення комісією міської ради розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності. Відповідно до наданих суду доказів, розрахунок заборгованості користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] виконаний з урахуванням грошової оцінки земельної ділянки за період з 08.08.2018 по 31.12.2018 (8452185,12 грн 3% від нормативної грошової оцінки), з 01.01.2019 по 30.11.2019 (1972187,46 грн. - 9% від нормативної грошової оцінки). Таким чином, твердження Відповідача, що Позивачем взято до розрахунку лише грошову оцінку 8452185,12 грн. не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідачів на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримані грошові кошти у розмірі орендної плати за період із 8 серпня 2018 року по 30 листопада 2019 року в загальному розмірі 263 586,37 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 26 від 25.02.2020 року, позивачем при зверненні до суду з указаною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2102 гривень 00 копійок, яка підлягає до стягнення з Відповідачів.

Outcome: approved