Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Представник позивачки просить: - \~ \~ \~ \~визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця села Вільшане, Сосницького району Чернігівської області батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного етану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни в актовий запис №1215 від 20.06.2006 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - \~ \~ \~ \~стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що з осені 2004 року по 10.09.2014 року сторони проживали у цивільному шлюбі, а з 10.09.2014 у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] зазначається, що в Книзі реєстрації народжень 2006 року червня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис за №1215. Відомості про мати зазначено: [PERSON] , відомості про батька вказано відповідно до частини першої статті 135 СК України [PERSON] . Сторони проживали разом із їх спільною дитиною, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували дитину, відповідач спочатку визнавав своє батьківство відносно сина [PERSON] , [INFO] , однак подати заяву про визнання батьківства відносно сина відповідач не захотів. З осені 2021 року стосунки між сторонами погіршилися, відповідач постійно почав стверджувати, що син [PERSON] не його дитина, та припинив надавати грошові кошти на утримання сина. У зв`язку з чим [PERSON] звертається до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивачка пояснила, що з 2004 року до 2022 року вона з відповідачем проживали сім`єю, спочатку проживали без реєстрації шлюбу, а в 2014 році зареєстрували шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у 2006 році у них народився син [PERSON] . Позивачка має старшого сина від попереднього шлюбу. Сторони спільно проживали в квартирі батьків позивачки в м. Чернігові, тривалий період проживали разом з батьками позивачки. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , відповідач забирав позивачку разом з дитиною з пологового будинку. Відповідач неформально визнає своє батьківство відносно [PERSON] , але офіційно оформити батьківство не бажає. Відповідач відвідував [PERSON] в лікарні, вони спілкуються, також відповідач надає [PERSON] фінансову допомогу, але, на думку позивачки, недостатню. Позивачка та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представниця відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що [PERSON] не є біологічним батьком сина позивачки [PERSON] , адже відсутні достатні докази для встановлення цього факту. Представниця відповідача подала до суду заяву про застосування строків позовної давності за вимогою позивачки на підставі ч. 3 ст. 138 СК України. Представник третьої особи у справі не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши доводи сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Свідок [PERSON] показала, що є матір`ю позивачки. [PERSON] та [PERSON] проживали в одній квартирі із свідком в м. Чернігові без реєстрації шлюбу з 2004 року. В 2014 році сторони зареєстрували шлюб, а у 2022 році розійшлись. [PERSON] народився у 2006 році. Свідку було відомо, що [PERSON] в свідоцтві про народження не записаний батьком [PERSON] . Свідок показала, що коли народився [PERSON] то [PERSON] зателефонував своїй матері та повідомив, що в нього народився син. [PERSON] спілкується з [PERSON] . Дитина другий рік проживає у свідка в с. Красилівка, там відвідує школу. Кошти на утримання [PERSON] надає свідку позивачка. Свідок показала, що спочатку проживала в м. Чернігові, а потім, вже після народження Дмітрія, поїхала в с. Красилівка доглядати батьків. Свідок [PERSON] показала, що проживає в м. Чернігові по сусідству з [PERSON] . Свідок заходила в гості до квартири, де проживали сторони по справі, та бачила, як вони разом їздили на роботу та до с. Красилівки, де на канікулах проживала їх дитина. [PERSON] відносився до Дмітрія як до сина. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно до народження [PERSON] та після його народження. [PERSON] забирав [PERSON] з Дмітрієм з пологового будинку, також [PERSON] визнавав батьківство відносно [PERSON] , відносився до Дмітрія як до сина. [PERSON] та [PERSON] почали спільно проживати, коли старшому сину [PERSON] - [PERSON] було три роки. Свідок [PERSON] показав, що дружить з позивачкою з дитинства, вона розповідала йому про обставини свого життя, про її сім`ю. Свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Свідок свого батька не знає. Свідок показав, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , останній народився підчас спільного проживання його матері з [PERSON] , свідку на той час було три роки. [PERSON] іноді надає гроші свідку. [PERSON] спілкується з Дмітрієм та цікавиться його життям. Свідок [PERSON] показала, що є хрещеною мамою [PERSON] та часто бувала в гостях у сім`ї [PERSON] та [PERSON] (декілька разів на рік), вони разом проживали в [ADDRESS] . Сторони спільно проживали до народження [PERSON] , під час вагітності позивачки та після народження [PERSON] , до 2022 року. Відповідач відносився до дітей позивачки однаково добре, та не заперечував своє батьківство відносно [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що проживає в с. Красилівка по сусідству з батьками позивачки та позивачкою. Свідок бачила відповідача, який разом з позивачкою приїжджав в село до батьків позивачки до вагітності позивачки та після народження сина [PERSON] , а у 2021 році сторони купили окремий будинок в с. Красилівці. Свідок була в гостях у позивачки та бачила, що [PERSON] однаково гарно відносився до дітей позивачки, а також не заперечував своє батьківство відносно [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.09.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1704 (а.с.10 копія свідоцтва про шлюб, т. 1). [PERSON] народився [INFO] , мати [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , відомості про батька записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 11 копія свідоцтва про народження, а.с.14 копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, т. 1). [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] з 02.07.2021 року (а.с. 13 копія довідки про реєстрацію місця проживання, т. 1). З наданих стороною позивачки фотодоказів (а.с. 195-196, т.1), у співставленні із фотографією відповідача в його паспорті (а.с. 8, т. 1) вбачається, що [PERSON] перебуваючи в домашній обстановці, разом з [PERSON] , [PERSON] та малими дітьми [PERSON] та [PERSON] спільно проводять час. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 109 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено. Судом встановлено, що державну реєстрацію народження [PERSON] проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved