Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

04 січня 2023 року представник позивача - адвокат Кулешова Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якого позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10120 від 30 січня 2021 року виконаний приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у розмірі 23 011 гривень 85 копійок та стягнути судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що між 06.07.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714 укладено Кредитний договір №500288693. Відповідно до якого товариством надано Позивачу кредитні кошти в національній грошовій валюті в сумі 21440,00 грн., під 25% відсотків річних за користування кредитними коштами. ПАТ «Альфа-Банк» відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Дата Майнинг Груп» на підставі договору факторингу (номер та дата зазначеного договору факторингу невідома), в свою чергу ТОВ «Дата Майнинг Груп» відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №2016-1ДМГ/САПБ від 10.10.2016, в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу №20/01/20- 1/2 від 20.01.2020. В жовтні 2021 року при встановленні додатка "Дія" та генеруванні сертифіката про проведення щеплення від зараження на covid, мені стало відомо про відкриття виконавчого провадження з сумою до стягнення 23011,85 грн, виконавчого збору 2301,18 грн, виконавчих витрат 254,58 грн. При ознайомленні з матеріалами справи виконавчого провадження 28.01.2022 в Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) я дізналася, що виконавче провадження відкрито підставі постанови заступника начальника відділу на Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Управління Міністерства (м. Одеса) Коломоєць Ольги Сергіївни від 15.03.2021 BIT № 64621309. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було з`ясовано, що 15.03.2021 заступником начальника відділу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Коломоєць Ольгою Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №64621309) з примусового виконання виконавчого напису №10120 від 30.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., яким передбачено стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суми боргу у розмірі 23011,85 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3889,02 грн.: заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 2272,83 грн.: плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 150 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею 16700,00 грн.; Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лаврової Катерини Анатоліївни 14.12.2021 на підставі п.2.ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий напис №10120 від 30.01.2021 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., ЯКИМ передбачено стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суми боргу у розмірі 23011,85 гри повернуто стягувачу. Відповідно до ч. 5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону. Ознайомившись з вищенаведеними матеріалами виконавчого провадження позивач вважає, що виконавчий напис № 10120 від 30.01.2021, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису стягнення з Позивача 23011,85 грн. Як вбачається з матеріалів, що містяться у виконавчому провадженні, виконавчий напис № 10120 від 30.01.2021 викладений (вчинений) повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа, що встановлює заборгованість та в якому не вказаний строк, за який провадиться стягнення, що є порушенням нотаріусом п.п. 5.1 п.5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій та ст. 89 ЗУ «Про нотаріат». Нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено нотаріусом одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості, що є порушенням нотаріусом п.п. 3.5 ПОРЯДКУ. А тому, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, Відповідачем пропущено строк, протягом якого міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, відповідно виконавчий напис № 10120 від 30 січня 2021 року є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 січня 2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 03 лютого 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. 03 лютого 2023 року від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог. 09 лютого 2023 року від представника відповідача надійшли витребуванні матеріали. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. про проведення врегулювання спору за участю судді. Позивач в судове засідання не з`явився, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Просили суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог. З урахуванням того, що відповідач визнає позовні вимоги, просить стягнути з відповідача лише 50% судового збору, інші 50 % повернути позивачу з державного бюджету. У судове засідання третя особа - державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щетинкіної А.С. не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинений виконавчий напис № 10120 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 23 011 гривень 85 копійки за період з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року включно. Постановою заступника начальника відділу Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломієць О.С. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП № 64621309. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 16.09.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 16.09.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Позивач зазначає про те, що будь-яких письмових вимог про сплату боргу не отримувала. Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. Навпаки, відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано посилається на відсутність в нього документів, які були підставою для винесення виконавчого напису, тому вважає, що обов`язок доказування заперечень покладається на відповідача, в результаті дій якого були зібрані, створені та подані документи приватному нотаріусу. Отже, виходячи із принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення судових витрат понесених із розглядом справи суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено сплачений судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок, який підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позовні вимоги позивачу підлягає поверненню 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved