Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

09 листопада 2022 року до Шишацького районного суду Полтавської області з Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю\~ надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. № 2541 від 28.12.2020 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 35353,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовані\~ тим, що характер правовідносин позивача та відповідача щодо даної заборгованості не був безспірним, зокрема жодної заборгованості перед відповідачем позивач не має, в договірні стосунки з ним не вступав, коштів від даної установи не отримував. Кредитний договір був укладений ним з ПАТ «Дельта Банк», жодних претензій з приводу його невиконання позивачу не надходило. Позивачу не відомо на підставі чого відповідач вимагає від нього сплати заборгованості за кредитним договором, яким чином ним був розрахований розмір даної суми. Також позивач наголосив на тому, що з 22.02.2017 законодавством України не передбачено вчинення нотаріусами виконавчих написів про стягнення за кредитними договорами, що не посвідчені в нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 21 листопада\~ 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~ учасників справи про дату судового засідання. Того ж дня судом винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з боржника на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Копії позовної заяви з додатками, а також ухвали суду\~ про відкриття провадження у справі були отримані відповідачем 21.12.2022, що підтверджується поштовим повідомленням. Проте у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 28 грудня 2020\~ року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 2541 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 34853,95 грн. за кредитним договором № 001-16014-280113 від 28 січня 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с.10). При цьому з тексту виконавчого напису вбачається, що право вимоги за даним кредитним договором переуступалось первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/к від 26.01.2018.\~ 09 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. за заявою стягувача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» відкрито виконавче провадження № 64369085\~\~ з виконання даного виконавчого напису (а.с.12). Зі змісту виконавчого напису та наданих суду доказів встановлено, що спірний кредитний договір №\~ 001-16014-280113 від 28 січня 2013 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] \~ у нотаріальному порядку не посвідчувався. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року\~ № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не був посвідчений в нотаріальному порядку. Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, які склались між боржником [PERSON] та стягувачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості, а отже в даному випадку неможливе стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса.\~ Так, у своїй постанові від 11.10.2018 у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд виклав наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду. В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач повідомлявся ним та попереднім кредитором про розмір наявної заборгованості, а також про перехід до відповідача, як до нового кредитора, права вимоги до позивача за кредитним договором, із зазначенням нових реквізитів для сплати існуючої заборгованості. При цьому позивач заперечує наявність у нього кредитної заборгованості перед позивачем та надходження йому від відповідача вимог (претензій) про необхідність погашення заборгованості. Крім того, Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачено надання нотаріусу для видачі виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості договорів про відступлення права вимоги одним кредитором іншому.\~ Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Сума судового збору за розгляд даної справи повинна\~ складати 1488,60 грн., з яких 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви та 496,20 грн.\~ судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до\~ положень ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1488,60\~ грн. в зв`язку з повним задоволенням ним позовних вимог та заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved