Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який був її рідним дядьком і помер [INFO] , з листопада 2017 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свою заяву, заявниця зазначила, що її бабусі [PERSON] , дідусеві [PERSON] та їхньому синові [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] . Дідусь і бабуся померли у 2012 році і 2013 році відповідно, і оскільки її матір [PERSON] померла ще раніше - [INFO] , вона як спадкоємець за правом представлення прийняла спадщину після смерті баби і діда, у зв`язку з чим їй на цей час належить 2/3 частки у спадковій квартирі, а інша 1/3 частка належала її дядькові [PERSON] , який помер [INFO] . Заповітну дядько не залишив, із заявою про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався, відомості про місце проживання єдиної дочки останнього - [PERSON] відсутні. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову в його видачі, оскільки пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини і не надала доказів, які підтверджують факт проживання з померлим за однією адресою на час відкриття спадщини. Заявниця зазначила, що [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою і тривалий час проживав у своєї співмешканки, але з листопада 2017 року почав проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] , оскільки почав хворіти та потребував догляду, постійної допомоги, яку вона йому надавала. Встановлення факту проживання спадкодавця з нею за однією адресою має для заявниці юридичне значення та встановлюється з метою підтвердження обставин, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті дядька [PERSON] . Справа надійшла в провадження суду 05.08.2022 року. 29.08.2022 судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання заявниці, інших спадкоємців. Ухвалою від 13.09.2022 року заяву було залишено без руху. 03.10.2022 заявниця усунула недоліки заяви. 10.10.2022 заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено\~в судовому\~засіданні, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, зокрема шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, зазначених в ній, просили задовольнити. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні суду\~пояснив,\~що він з дитинства знайомий із заявницею, в сусідньому під`їзді будинку [ADDRESS] жила його бабуся, тому він постійно бачив заявницю там, а з листопада 2017 року вони проживають із [PERSON] однією сім`єю, тому він достеменно знає, що померлий [PERSON] і заявниця з дочкою жили в одній квартирі, до смерті дядька, який помер влітку 2018 року. Вислухавши заявницю, її представника, свідка, дослідивши надані заявником письмові докази, суд приходить до наступного. Нормою ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с.101-103/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частки квартири за адресою: [ADDRESS] , і належала останньому на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 05.06.1996 Інгулецьким державним гірничозбагачувальним комбінатом згідно з розпорядженням № 1200-а від 22.10.1996 /а.с.7/. Згідно з архівною довідкою КП ДОР «Криворізьке Бюро технічної Інвентаризації» інша частина вказаної квартири належала [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 05.06.1996 Інгулецьким державним ГЗК згідно з розпорядженням № 1200-а від 22.10.1996 /а.с.13/. Встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є внучкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », копією свідоцтва про народження її матері [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.14-18/. Згідно із свідоцтвом про смерть, мати заявниці [PERSON] померла [INFO] , дід заявниці [PERSON] помер [INFO] , баба заявниці [PERSON] померла [INFO] /а.с.22-24/. Після смерті [PERSON] заявниця, як спадкоємець за правом представлення на підставі ст.1266 ЦК України 16.09.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , та після смерті [PERSON] на 1/2 частку вказаної квартири /а.с.25-28/. Таким чином, на момент звернення до суду заявниці [PERSON] на праві власності належить 2/3 часток від квартири [ADDRESS] . Як видно із наданого заявницею Акту від 21.07.2022 року, складеного мешканцями ОСББ «Орхідея 14», за адресою [ADDRESS] , починаючи з листопада 2008 року проживає [PERSON] разом з дочками [PERSON] , та балабухою [PERSON] , доглядала за своїми дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . З вересня 2017 року у вказаній квартирі проживав [PERSON] /а.с.29/. Згідно з\~інформацією,\~отриманої судом\~в порядку\~витребування доказів,\~після смерті\~ [PERSON] \~за заявою\~ [PERSON] \~02.02.2022\~року заведено\~спадкову справу\~№ 50/2022,\~і 14.05.2022\~року вона одержала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини (пропущено строк прийняття спадщини) /а.с.31/. Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, заповіти та спадкові договори спадкодавцем не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавалися, що підтверджено також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи, заповіти/спадкові договори) /а.с.106-108/. Отже, спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] не встановлені, а заявниця [PERSON] є спадкоємицею 2-ої черги за правом представлення відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною третьою статті 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд встановив, що факт відсутності реєстрації заявника разом з померлим дядьком на день його смерті за однією адресою став перешкодою в отриманні заявницею свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до п.3.22. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012, № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Водночас, згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізично: тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч.10 ст.6 вказаного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією адресою за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з положеннями п.2 зазначеної Постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Як зазначалось вище, Актом, виданим 21.07.2022 року управителем ОСББ «Орхідея 14», підтверджено проживання [PERSON] зі своєю племінницею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Показаннями свідка, які він\~надав у\~судовому засіданні, також встановлено, що заявниця [PERSON] , хоч і не була зареєстрована за однією адресою з дядьком [PERSON] , який помер [INFO] , однак постійно проживала разом з ним на момент смерті останнього за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що відсутність постійної реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вони не проживали разом на момент смерті останнього, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Таку позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10.01.2019 по справі № 484/747/17, від 01.08.2018 по справі № 212/9157/15-ц, які відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України мають бути враховані судом, що розглядає справу з відповідними правовідносинами. Суд вважає, що заявницею доведено, що вона на момент смерті дядька проживала з ним за однією адресою, а отже постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а встановлення юридичного факту постійного проживання заявника з померлою особою на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення, оскільки стане підтвердженням обставин фактичного прийняття нею спадщини відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, та надасть їй змогу в подальшому реалізувати право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку нерухомого майна після померлого дядька. Іншого способу, окрім як звернення до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заявниця не має. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved