Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

В грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторія Вікторівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, який був зареєстрований за померлим [INFO] [PERSON] . Позивач звернулася 14.07.2020 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа № 24/2020. Відповідачка по справі [PERSON] є також спадкоємицею після смерті [PERSON] , так як на момент його смерті вона була його дружиною. Із відповіді на запит приватного нотаріуса стало відомо, що спірний автомобіль, який був зареєстрований за [PERSON] , який помер [INFO] , [INFO] було переоформлено, тобто вже після смерті власника, у зв`язку із чим просить суд визнати недійсним договір купівлі-проджау транспортного засобу Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску від 22.05.2022 року, стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 4000,00 грн. та судовий збір в сумі 840,80 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 17.12.2019 року застосовані заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту шляхом заборони зняття з обліку та перереєстрацію автомобіля Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску до виконання рішення по суті заявлених вимог. 22.11.2021 року позивач звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] , [PERSON] , Територіального сервісного центру МВС № 1249 Регіонального сервісного центру ГЦС в Дніпропетровській області, Територіального сервісного центру МВС № 2341 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРАТО», треті особи: [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , [INFO] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторія Вікторівна, Василівська районна державна адміністрація про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, скасування перереєстрації транспортного засобу, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди, який ухвалою суду від 22.11.2021 року був прийнятий до розгляду. В уточненій позовній заяві позивач вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилися спадкоємці позивач [PERSON] , малолітня онука, [PERSON] , яка успадкувала за правом представництва після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , дружина [PERSON] , відповідач по справі. Позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. 14.08.2020 року із заявою про прийняття спадщини і відкрита спадкова справа № 24/2020. Малолітня онука [PERSON] , [INFO] опікуном якої є [PERSON] , успадкувала за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є такою що прийняла спадщину незалежно від її звернення з заявою про прийняття спадщини, що встановлено ч.4 ст.1268 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, який був зареєстрований за померлим [INFO] [PERSON] . Згідно договору комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладеним між ВП «1 ТОВ «Торато» (комісіонер) та [PERSON] (комітент), комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] . 22.05.2020 року автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску було переоформлено на підставі договору купівлі-продажу № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року на [PERSON] . Договір було укладено у Територіальному сервісному центрі МВС № 1249. 29.05.2020 року на підставі договору купівлі-продажу № 7571/20/002063 укладеному між [PERSON] та [PERSON] у Територіальному сервісному центрі МВС № 2341 право власності на спірний автомобіль було зареєстровану за [PERSON] . Вважає, що [PERSON] , який помер [INFO] , не підписував договір комісії № 7571/20/00212 від 22.05.2020 року і даний договір не вчинявся, перереєстрація спірного автомобіля за новим власником [PERSON] була здійснена неправомірно на підставі недійсного договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеному між ТОВ «Торато» та [PERSON] і даний договір був спрямований на незаконне заволодіння майном [PERSON] . В свою чергу [PERSON] 29.05.2020 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу спірного автомобіля і зазначені особи діяли недобросовісно, так як [PERSON] була дружиною померлого власника автомобілю, а [PERSON] її сином. Позивач вважає, що з метою відновлення порушених недійсним (нікчемним) договором комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року та недійсним договором купівлі-продажу транспортного засобу між ТОВ «Торато» та [PERSON] необхідно скасувати державну реєстрацію транспортного засобу, яка була здійснена на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2020 року та 04.06.2020 року за новим власником [PERSON] . Позивач просить суд визнати недійсним договір комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладений між ВП № 1 ТОВ «Торато» (комісіонер) та [PERSON] (комітент). Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладений між ТОВ «Торато» (продавець) та [PERSON] (покупець), за яким до [PERSON] перейшло право власності на транспортний засіб Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] . Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладений між ВП № 1 ТОВ «Торато» (комісіонер) та [PERSON] (комітент), який помер [INFO] та договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладеного між ВП № 1 ТОВ «Торато» (продавець) та [PERSON] (покупець). Скасувати перереєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] , здійснену Територіальним сервісним центром МВС № 1249 регіонального сервісного центру ГЦС МВС Головного сервісного центру МВС за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року. Скасувати перереєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] , здійснену Територіальним сервісним центром МВС № 2341 регіонального сервісного центру ГЦС МВС Головного сервісного центру МВС за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7571/20/002063 від 29.05.2020 року. Витребувати у [PERSON] транспортний засіб марки Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину транспортного засобу Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача сервісного центру № 2341 РСЦ ГСЦ МВС України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вимоги про визнання недійсним перереєстрацію спірного транспортного засобу за [PERSON] 22.05.2020 року та [PERSON] 04.06.2020 року не підлягають задоволенню оскільки судове рішення про визнання права власності на транспортний засіб та/або про визнання недійсним договору купівлі-продажу є підставою для перереєстрації транспортного засобу та не потребує скасування державної реєстрації транспортного засобу, крім того, Порядком № 1388 не передбачено порядку поновлення державної реєстрації транспортного засобу її (реєстрації) скасування, інші позовні вимоги на розгляд суду. Представник відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач не наділений повноваженнями щодо встановлення фактів фіктивності/підроблення документів, що передбачено статтями 366, 358 КК України, оскільки не виконує повноваження органу досудового розслідування кримінальних правопорушень, не дублює повноваження суду у кримінальному провадження і до встановлення відповідних фактів, позовні вимоги не можуть бути визнані. В судовому засіданні представник позивача адвокат Тульчевська Н.В. позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області просив у задоволення позову відмовити. Представник відповідача ТОВ «ТОРАТО» просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Треті особи: приватний нотаріус Коваленко В.В. просила розглянути справу в її відсутність, проти позову не заперечує, [PERSON] , Василівська районна державна адміністрація в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання, були повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2020 року, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) т.1 (а.с.7). Після його смерті залишилися спадкоємці позивач [PERSON] , малолітня онука, [PERSON] , яка успадкувала за правом представництва після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , дружина [PERSON] , відповідач по справі. Позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. 14.08.2020 року із заявою про прийняття спадщини і відкрита спадкова справа № 24/2020 (а.с. т.1 62-95). Малолітня онука [PERSON] , [INFO] опікуном якої є [PERSON] , успадкувала за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є такою що прийняла спадщину незалежно від її звернення з заявою про прийняття спадщини, що встановлено ч.4 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст..1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому частка у спірному майні позивача [PERSON] становить 1/3 частку. За даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 03.11.2012 року за [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] на підставі довідки-рахунку серії ДПІ № 750594 від 03.11.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, який був зареєстрований за померлим [INFO] [PERSON] . Згідно договору комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року, укладеним між ВП « 1 ТОВ «Торато» (комісіонер) та [PERSON] (комітент), який помер [INFO] , комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] (т.1 а.с.168). 22.05.2020 року на підставі договору комісії № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року та договору купівлі-продажу № 7571/20/002012 від 22.05.2020 року укладеного у відокремленому підрозділі № 1 ТОВ «Торато» автомобіль Volkswagen Caddy Maxi Kombi, державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, VIN, номер кузову автомобіля: [NUMBER] , двигун № [NUMBER] було перереєстровано в ТСЦ МВС № 1249 РСЦ ГЦС МВС в Дніпропетровській області (м.Дніпро, пр..Слобожанський, 31-Д) на [PERSON] ( т.1 а.с.162). 04.06.2020 року в ТСЦ МВС № 2341 РСЦ ГЦС МВС України в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.Парковий бульвар, 12) вищевказаний транспортний засіб було перереєстровано на [PERSON] , [INFO] на підставі договору комісії № 7571/20/002063 укладеному у відокремленому підрозділі № 1 ТОВ «Торато» та видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та д.н.з. [NUMBER] (т.1 а.с.113-122). За змістом ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У даному випадку смерть [PERSON] настала [INFO] , а правочини договір комісії та договір купівлі-продажу спірного автомобіля укладено 22.05.2020 року вже після смерті останнього. Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203\~ЦК\~України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215\~ЦК\~України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом статті 215\~ЦК\~України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно до ч.1 ст.236\~ЦК\~України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 328\~ЦК\~України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 18 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, правочинами, які порушують публічний порядок, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. При кваліфікації правочину за статтею 228\~ЦК\~України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. З вказаних роз`яснень постанови Пленуму ВСУ випливає, що наявність вироку, яким би підтверджувався факт незаконного заволодіння та розпорядження майном, не є обов`язковим, оскільки вирок є одним із доказів, про що свідчить таке формулювання «при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України вирок може бути доказом вини». Вимог щодо обов`язковості наявності вироку ані у диспозиції статті 228 ЦК України, ані в постанові Пленуму ВСУ не міститься, а отже доказами порушення публічного порядку при укладенні договорів про відчуження майна можуть бути й інші докази, якими, зокрема, суд вважає у цій справі досліджені матеріали. Встановивши, що на час вчинення правочинів договору комісії та договір купівлі-продажу спірного автомобіля власник майна [PERSON] помер, суд приходить до висновку про наявність встановлених законом підстав для визнання вказаного договору недійсним. Вирішуючи позовні вимоги в частині застосування наслідків недійсності оскаржуваного правочину, суд виходить з наступного. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Реституція як\~спосіб захисту\~цивільного права\~(ч.1 ст. 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Статтею 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що приводить до бажаних правових результатів, наслідків, що дають найбільший ефект для відновлення порушеного права. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та відповідати природі правових відносин між сторонами спору. Верховний Суд у своїй постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) вказав, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Статтею 89\~ЦПК\~України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved