Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що є власником житла, в якому зареєстрований відповідач. Останній був вселений у будинок як чоловік доньки, проте після розірвання шлюбу у 2019 році відповідач змінив місце проживання і втратив будь-який інтерес до даного житла. Реєстрація відповідача створює для позивача додатковий тягар щодо сплати комунальних платежів і впливає на соціальні пільги, що зумовило звернення до суду з позовом з метою захисту права власності. Ухвалою від 11.01.2023 до участі в справі залучена [PERSON] , як правонаступник позивача. В судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача адвокат Півень Г.В. не з`явилися, клопотали про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався, в судове засідання не з`явився. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджено реєстраційним посвідченням № [NUMBER] від 29.04.1996 і довідкою Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 15.11.2022. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2022). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] є дружиною позивача. За даними будинкової книги А№109989 і довідки РЖКП №1 про склад сім`ї від 11.11.2022 у будинку зареєстровані окрім подружжя [PERSON] син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , донька [PERSON] , колишній зять [PERSON] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За приписами статті 64 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частин першої, другої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до частини першої\~статті 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з частиною другою\~статі 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У справі встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2019 року, не несе витрати з утримання житла, тобто не має достатніх та триваючих зв`язків із спірним житлом, що свідчить про наявність у нього іншого житла для проживання. Сторони не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав і обов`язків. Відповідачем не доведено протилежне. Відповідно до п.4 ч.3\~ст.129 Конституції України\~основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. За встановлених обставин втручання у права відповідача на користування квартирою відповідає вимогам закону та є необхідним для захисту прав позивача, як фактичного власника квартири. У частині першій\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved