Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

23 вересня 2022 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 квітня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено Бордеро № 70-2019 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 28-0199-18-00260 від 3 травня 2018 року, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] . 8 березня 2020 року, о 11 год. 37 хв., по проспекту Миру, 6-А в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Citroen C3, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала відповідач [PERSON] , в результаті якої застрахований автомобіль Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні вказаної ДТП. 8 березня 2020 року страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування. Позивачем на підставі Рахунку № АК-0001451 від 14 березня 2020 року та страхового акту № ALD-1729 здійснено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування в розмірі 180848,66 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу ОСЦПВ АО-3541256. 21 липня 2020 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яке згідно вказаної заяви виплатило страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого полісом в розмірі 99000 грн. Тому залишок боргу, який повинна сплатити відповідач становить 81848,66 грн. 16 жовтня 2020 року позивачем було направлено відповідачу регресну вимогу № 43492 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу, однак остання залишила її без задоволення. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 81848,66 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 7 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 132-133). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні 7 лютого 2023 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 141-142). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено Бордеро № 70-2019 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-18-00260 від 30 травня 2018 року, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 7-49, 50-51). 8 березня 2020 року, о 11 год. 37 хв., по проспекту Миру, 6-А в м. Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] , та Citroen C3, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала відповідач [PERSON] .. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.(а.с. 59-60). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача [PERSON] визнано винуватою у дорожньо-транспортній пригоді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Ford Fokus, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією Акту огляду транспортного засобу з фототаблицями (а.с. 61-106). 8 березня 2020 року страхувальник ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулося до позивача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 114, 115). Позивачем ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі Рахунку № АК-0001451 від 14 березня 2020 року (а.с. 107-108), Рахунку-Акту виконаних робіт № АКК2001693 від 11 червня 2020 року (а.с. 109-112) та страхового акту № ALD-1729 (а.с. 116) здійснено розрахунок страхового відшкодування, який становить 180846,66 грн.(а.с. 117). Відповідно до копії платіжного доручення № 9137 від 16 червня 2020 року ТОВ «Перша лізингова компанія» сплатило ТОВ «Авторесурс Київ» за ремонт пошкодженого автомобіля 217018,39 грн., в тому числі ПДВ 36169,73 грн.(а.с. 113). Позивачем ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено ТОВ «Перша лізингова компанія» страхове відшкодування в розмірі 180848,66 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 17139 від 10 липня 2020 року (а.с. 118). Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу ОСЦПВ АО3541256 (а.с. 55-58). 28 серпня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі заяви позивача виплатило страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого полісом в розмірі 99000 грн. (а.с. 120-121). 16 жовтня 2020 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» направила на адресу відповідача [PERSON] претензію про сплату страхового відшкодування в розмірі 81848,66 грн., яку остання отримала 29 жовтня 2020 року (а.с. 122-123, 124). Проте, вказана претензія залишилася без відповіді. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-18-00260 від 30 травня 2018 року (розділ Загальні умови та визначення) страхове відшкодування - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов Договору при настанні страхового випадку. В цьому Генеральному договорі в частині добровільного страхування наземних транспортних засобів розмір страхового відшкодування розраховується без урахування ПДВ. Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу ОСЦПВ АО3541256 (а.с. 55-58). 28 серпня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі заяви позивача виплатило страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого полісом в розмірі 99000 грн. (а.с. 120-121). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, беручи до уваги те, що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за Договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі ТОВ «Перша лізингова компанія» завданих збитків у повному обсязі в розмірі 180848,66 грн., ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі заяви позивача виплатило ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого полісом в розмірі 99000 грн., суд приходить до висновку, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 81848,66 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] , як особи яка завдала шкоду. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved