Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач АТ «Ощадбанк» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом за ДКБО фізичних осіб та Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії у загальному розмірі 16803,72 та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.06.2021 року між АТ " Державний ощадбанк банк України" в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет сторінці Банку, до умов якого, відповідач приєднався та Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту в максимальному розмірі 250000,00 грн. та його умови. В результаті чого, банком встановлено відповідачу кредитну лінію у розмірі 15000,00 грн. на строк дії платіжної картки, які відповідач отримав. Проте, відповідачем не виконано умови договору, у зв`язку з чим, станом на 19.01.2022 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 16803,72 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Так, з матеріал справи вбачається, що 07.06.2021 року [PERSON] уклала Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підписала Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а.с.7-22). У відповідності до умов Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] підписала Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії та отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк дії платіжної картки. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 19.01.2022 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 16803,72 грн., з яких: 14562,66 грн. загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 2179,37 грн. загальна сума заборгованості за процентам за користування кредитом; 32,32 грн 3% річних на суму простроченого кредиту; 10,88 грн. 3% проценти річних на суму прострочених процентів; 18,49 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення)відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та шляхом приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку, між банком та [PERSON] 07.06.2021 року укладено Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у розмірі 150 000 грн. на строк дії платіжної картки. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом перед позивачем станом на 19.01.2022 року в розмірі 16803,72 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, на підставі п. 3.1.7 Загальних умов надання кредиту позивачем нараховані проценти за прострочене зобов`язання 2179,37 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано 2179,37 грн. загальна сума заборгованості за процентам за користування кредитом; 32,32 грн 3% річних на суму простроченого кредиту; 10,88 грн. 3% проценти річних на суму прострочених процентів; 18,49 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь АТ «Державний\~ощадний банк\~України» в\~особі філії\~Харківського обласного\~управління АТ\~«Ощадбанк» підлягають стягненню 14562,66 грн. загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 2179,37 грн. загальна сума заборгованості за процентам за користування кредитом; 32,32 грн 3% річних на суму простроченого кредиту; 10,88 грн. 3% проценти річних на суму прострочених процентів; 18,49 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»\~заборгованості у розмірі 16803,72 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved