Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

09 січня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 18 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №158. Від спільного проживання в подружжя неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та скандали, відсутність почуття любові та поваги, різні погляди на сімейне та подружнє життя. Відповідач не дбає про майбутнє їхньої сім`ї та розвиток нормальних відносин. Зазначає, що на даний час відносини між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, з лютого 2021 року проживають окремо, а тому подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Просить розірвати шлюб в судовому порядку, стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору та витрати за надання юридичної допомоги адвокатом. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 50 відсотків сплаченого останньою судового збору, що становить 536,80 грн. і підтверджується документально (а.с.3), а решту 50 відсотків, що становить 536,80 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету. У задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат за надання юридичної допомоги адвокатом в розмірі 3000,00 грн. відмовити у зв`язку з неподанням підтверджуючих документів.

Outcome: approved