Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

У травні 2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача: - банківський вклад у сумі 65 000,00 грн., який був внесений [PERSON] до АТ «Таскомбанк» на підставі Договору №ДВ-021/494054 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 08.01.2019р. та відсотки у сумі 28 957,50 грн.; - банківський вклад у сумі 51 500,00 грн., який був внесений [PERSON] , як вклад до АТ «Таскомбанк» на підставі Договору №ДВ-021/515043 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 04.03.2019р. та відсотки у сумі 22 170,75 грн.; - банківський вклад у сумі 56 000,00 грн., який був внесений [PERSON] до АТ «Таскомбанк» на підставі Договору №ДВ-021/556557 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 06.09.2019р. та відсотки у сумі 21 028,00 грн.; - 3 відсотки річних, що становить 5 606,25 грн. та інфляційні втрати, у сумі 29 652,80 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» було укладено Договір №ДB-021/494054 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 08.01.2019 року строком по 10.01.2020 року включно. На виконання цього Договору та відповідно до п.1.6 Договору, [PERSON] було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на який було зараховано вклад у сумі 65 000,00 грн. Відповідно до умов даного Договору (п. 1.4) відсоткова ставка була встановлена у розмірі 16,75 % річних. Також, між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» було укладено Договір №ДВ-021/515043 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 04.03.2019 року строком до 05.03.2020 року включно. На виконання цього Договору та відповідно до його п.1.6, [PERSON] було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на який було зараховано вклад у сумі 51 500,00 грн. Відповідно до умов даного Договору (п. 1.4.) відсоткова ставка на суму Вкладу була встановлена у розмірі 16,75 % річних. Крім того, між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» було укладено Договір №ДВ-021/556557 банківського вкладу для фізичних осіб «Стабільний» від 06.09.2019 року строком по 07.09.2020 року включно. На виконання цього Договору та відповідно до п.1.6, [PERSON] було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на який було зараховано вклад у сумі 56 000,00 грн. Відповідно до умов даного Договору (п. 1.4.) відсоткова ставка на суму Вкладу була встановлена у розмірі 15,8 % річних. [INFO] [PERSON] померла. Як зазначає позивач, вказані договори були автоматично продовжені відповідно до їх умов, а банківські вклади [PERSON] залишилися у користуванні АТ «Таскомбанк». Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] та 30 січня 2020 року подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петутіної Ю.О. та була заведена спадкова справа №2/2020. На час відкриття спадщини [PERSON] був єдиним спадкоємцем про що приватним нотаріусом була видана довідка №13/02-14 від 30.01.2020 року. Однак, після спливу строку на прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видано не було, оскільки на той час був наявний судовий спір за позовом [PERSON] до позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту шлюбних відносин, визнання права власності на майно. За результатами розгляду даного спору, між [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року (справа №760/15489/20). Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року у справі №760/15489/20 за [PERSON] було визнано право власності на грошові кошти незалежно від суми та валюти вкладів, що знаходяться на банківських рахунках відкритих на ім`я [PERSON] у ПАТ АБ « Укргазбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «ПУМБ», ПАТ «КредіАгріколь Банк», АТ «Ощадбанк», ПАТ АБ «Південний», АТ «Комерційний банк «Глобус», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Ідея Банк», а також у інших банках у разі їх виявлення. В подальшому, 14.04.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Таскомбанк» з проханням виконати ухвалу суду та виплати грошові кошти, що наявні у АТ «Таскомбанк» на рахунках [PERSON] АТ «Таскомбанк» листом №8294/56.1 від 14.05.2021 року відмовив [PERSON] у видачі вкладів, вказавши, що інші документи, окрім свідоцтва про спадщину, які б посвідчували право спадкоємця на спадщину законодавством не передбачені, а тому підставою для виплати банком коштів спадкоємцю є свідоцтво про право на спадщину. Позивач не погоджується з відмовою позивача та з метою відновлення свого порушеного права позивач звернувся до суду з вказаним позов. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задовольнити її. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» були укладені наступні договори банківського вкладу для фізичних осіб: - №ДB-021/494054 від 08.01.2019 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок 65 000,00 грн. на строк до 10.01.2020 року з відсотковою ставкою на суму вкладу у розмірі 16,75 % річних; - №ДВ-021/515043 від 04.03.2019 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок 51 500,00 грн. на строк до 05.03.2020 року з відсотковою ставкою на суму вкладу у розмірі 16,75 % річних; - №ДВ-021/556557 від 06.09.2019 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок 56 000,00 грн. на строк до 07.09.2020 року з відсотковою ставкою на суму вкладу у розмірі 15,8 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1061 ЦК України). Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). Як встановлено судом, [INFO] [PERSON] померла. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року у справі №760/15489/20 було затверджено мирову угоду, якою за [PERSON] було визнано право власності на грошові кошти незалежно від суми та валюти вкладів, що знаходяться на банківських рахунках відкритих на ім`я [PERSON] у ПАТ АБ «Укргазбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «ПУМБ», ПАТ «КредіАгріколь Банк», АТ «Ощадбанк», ПАТ АБ «Південний», АТ «Комерційний банк «Глобус», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Ідея Банк», а також у інших банках у разі їх виявлення. Позивач надав відповідачу зазначену ухвалу на виконання. Однак, АТ «Таскомбанк», листом №8294/56.1 від 14.05.2021 року, відмовив [PERSON] у видачі вкладів за його заявою на виконання ухвали суду від 16.03.2021 року, оскільки позивач не надав свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Водночас, з наданих відповідачем виписок за рахунками [PERSON] , відкритими з межах Договорів про банківські вклади №ДB-021/494054 від 08.01.2019 року, №ДВ-021/515043 від 04.03.2019 року та №ДВ-021/556557 від 06.09.2019 року вбачається, що договір №ДB-021/494054 від 08.01.2019 року - закритий, тобто за ним було виплачено суму вкладу та нараховані проценти; договір №ДВ-021/515043 від 04.03.2019 року, договір №ДВ-021/556557 від 06.09.2019 року - діючі та за останніми сума вкладу та проценти не були повернуті вкладнику. Таким чином, оскільки договір про банківський вклад №ДB-021/494054 від 08.01.2019 року - закритий та за ним виплачено суму вкладу з процентами, які були нараховані, суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму вкладу та проценти лише за договорами №ДВ-021/515043 від 04.03.2019 року та №ДВ-021/556557 від 06.09.2019 року. Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат варто зазначити наступне. Так, ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, з ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, на підставі якої у позивача виникло право власності на банківські вклади, не вбачається грошового зобов`язання між позивачем та відповідачем, за прострочення якого передбачена відповідальність за ч.2 ст. 625 ЦК України, тому суд не вбачає підстав для стягнення з АТ «Таскомбанк» 3% річних та інфляційних втрат.

Outcome: partial