Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

В січні 2020 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Рідна» звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача відшкодування завданих збитків в розмірі 10 825,38 грн. Позов мотивований тим, що 04 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Рідна" і [PERSON] було укладено договір № АТ/094/18 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ). 13 лютого 2019 року на вул. Семена Скляренка у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Octavia (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ). Слід зазначити, що згідно із складеним суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] звітом № 4101 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) складає 54 865,50 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок; при цьому, згідно із складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] актом виконаних робіт № ЄІ-0029 від 06 березня 2019 року, платіжним дорученням № 948 від 10 травня 2019 року фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) склала 40 090,00 (сорок тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок. У зв`язку з цим, згідно із умовами Договору страхування Позивачем було визнано зазначену подію страховим випадком, проведено розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 40 090,00 (сорок тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 948 від 10 травня 2019 року. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року провина водія автомобіля Skoda Octavia (реєстраційний номер - [NUMBER] ) [PERSON] (далі за текстом - Відповідач) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушенні вимог Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася вказана дорожньо-транспортна пригода та було пошкоджено автомобіль Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ), є доведеною. Слід зазначити, що за наявною інформацією цивільно-правова відповідальність власника (законного володільця, користувача) автомобіля Skoda Octavia (реєстраційний номер - [NUMBER] ) на дату настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" за полісом № 139753762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно із яким франшиза становить 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Таким чином, згідно із вимогами чинного законодавства до Позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від Відповідача, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" відшкодування завданих збитків у розмірі 40 090,00 (сорок тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок. У зв`язку з цим, з метою вирішення питання про відшкодування відповідних збитків Позивачем були направлені Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО" - заява про страхове відшкодування (вихідний № 136/5 (4458) від 16 травня 2019 року) за полісом № 139753762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку із пошкодженням автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Відповідача. Відповідачу було направлено вимогу про компенсацію суми франшизи за полісом обов`язкового страхування ци-вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (вихідний № 232/1 (4458) від 20 серпня 2019 року). 31 жовтня 2019 року на поточний рахунок Позивача від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" в якості страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надійшли грошові кошти в розмірі 29 264,62 (двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 62 копійки. Враховуючи викладене, згідно із вимогами чинного законодавства до Позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від Відповідача відшкодування решти завданих збитків у розмірі 10 825,38 (десять тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 38 копійок - різниці між фактичним розміром шкоди (40 090,00 (сорок тисяч дев`яносто гривень 00 копійок), і страховим відшкодуванням за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплаченим Позивачу Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (29 264,62 (двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 62 копійки. У зв`язку з цим, з метою позасудового вирішення питання про відшкодування решти вказаних збитків Позивачем Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданих збитків (вихідний № 309/2 (4458) від 05 листопада 2019 року) в розмірі 10 825,38 (десять тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 38 копійок; при цьому, згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вказану вимогу Позивача було вручено особисто 20 листопада 2019 року, однак на даний момент Позивачем не отримано від Відповідача ані жодної відповіді на вказану вимогу, ані відшкодування відповідних завданих збитків. Провадження у справі відкрито ухвалою 23.01.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.07.2021 р. протокольною Ухвалою залучено в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО». До початку судового засідання представник позивача подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв/клопотань до суду не подавала. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2019 року на вул. Семена Скляренка у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Octavia (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі № 756/2807/19 [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля Volkswagen Polo державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , яким 04.04.2018 року з ПрАТ «СК «Рідна» було укладено договір № АТ/094/18 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням вказаним автомобілем. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 3.1 договору № АТ/094/18 добровільного страхування від 04.04.2018 року пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП належить до страхових випадків. 13.02.2019 року страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, яка має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту від 04.04.2018 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 13.02.2019 року. Відповідно до звіту № 4101 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) складає 54 865,50 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок, при цьому, згідно із складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] актом виконаних робіт № ЄІ-0029 від 06 березня 2019 року, платіжним дорученням № 948 від 10 травня 2019 року фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) склала 40 090,00 (сорок тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхового випадку була забезпечена у ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» за полісом № 139753762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було направлено заяву ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про страхове відшкодування за полісом № 139753762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку із пошкодженням автомобіля Volkswagen Polo (реєстраційний номер - [NUMBER] ) внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача. 31.10.2019 р. на поточний рахунок позивача від ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в якості страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надійшли грошові кошти в розмірі 29 264,62 грн. Позивач направляв на адресу відповідача вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, оплаченої ним на відновлення транспортного засобу у розмірі 10 825,38 грн., разом з тим, відповідач вказану вимогу залишив поза увагою, кошти позивачу у визначеному розмірі не сплатив. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 вказаного Закону). Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 2 102,00 грн., підтверджений платіжним дорученням № 2465 від 09.01.2020 р. На підставі викладеного, ст. ст. 22, 36, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування»,

Outcome: approved