Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

29 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 01 вересня 1990 року відділом запису актів громадянського стану в с. Ковчин Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 12. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1990 року відділом запису актів громадянського стану в с.Ковчин Куликівського району Чернігівської області. Підставою для розірвання шлюбу є те, що через різні погляди на життя і сімейні стосунки з травня 2022 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини. Позивачка та відповідач живуть самостійним життям, не ведуть спільне господарство, в них відсутній спільний бюджет, тому шлюб між сторонами існує формально. За вказаних обставин збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Неповнолітніх дітей у сторін немає, спірні питання щодо майна, набутого за час шлюбу, відсутні. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в порядку, передбаченому частиною 1 статті 107 СК України, тому позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 06 грудня 2022 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29 грудня 2022 року. Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року зупинено провадження у справі, встановлено сторонам строк для примирення один місяць та призначено судове засідання на 30 січня 2023 року. Ухвалою суду від 30 січня 2023 року поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд. Позивачка у призначене судове засідання не прибула, про дату, часу і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, оскільки після надання строку для примирення, примирення з відповідачем не відбулося. Відповідач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 1990 року відділом запису актів громадянського стану в селі Ковчин Куликівського району Чернігівської області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 01 вересня 1990 року зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадянського стану в селі Ковчин Куликівського району Чернігівської області, про що 01 вересня 1990 року складено відповідний актовий запис за № 12. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з позовної заяви, причиною звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що через різні погляди на життя і сімейні стосунки з травня 2022 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, живуть самостійним життям, не ведуть спільне господарство, в них відсутній спільний бюджет. Після надання строку для примирення сімейні відносини у подружжя не відновилися, примиритися їм не вдалося. Таким чином, сім`я фактично розпалася і шлюб між подружжям набув формальних ознак. Відповідно до\~положень\~статті\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у частині першій статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливі. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, неповнолітніх дітей у сторін немає, спірні питання стосовно майна, набутого за час шлюбу відсутні. Відповідно до статті 113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з роздруківкою електронної квитанції ІD 2674-2408-7437-8069 від 24.11.2022, позивачка за подання позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1,2). За таких обставин за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved