Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

09 грудня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Подружнє життя не склалося через втрату один до одного взаємних почуттів та взаєморозуміння, у них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності вони не змогли налагодити їх сімейні стосунки. Сім`я фактично розпалася із липня 2022 року. Спільного домашнього господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують та проживають за різними адресами. Спору про розподіл майна на даний час немає. Місце проживання дитини ними визначено, син залишається проживати з відповідачем. Посилаючись на те, що збереження сім`ї та примирення між ними не можливе, позивач просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 листопада 2016 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1397. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві прохала справу розглядати за її відсутності. Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 19 листопада 2016 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Чапаєвка, Козельщинського району, Полтавської області та [PERSON] , [INFO] , уродженка села Пузикове, Глобинського району, Полтавської області, зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1397 (а.с.5). Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Київським районним у місті Полтава відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 08 квітня 2017 року (а.с.6). Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved