Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить суд: встановити факт державної реєстрації розірвання шлюбу 06.12.2001 року укладеного 09 жовтня 1991 року між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] ; встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного 07.12.2001 року між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у м. Берлін, актовий запис за № 982, прізвище після одруження чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». В обґрунтування поданої заяви, заявниця зазначила, що [INFO] у Німеччині (м. Берлін) було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу подружжя переїхало Україну, де і проживали останні роки. Заявниця з чоловіком прожили в шлюбі 19 років, в свідоцтві про одруження від 07 грудня 2001 року зазначена дата створення їх сім`ї. В період шлюбу в них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте їй було роз`яснено про необхідність отримання підтвердження реєстрації шлюбу. Відсутність підтвердження реєстрації шлюбу в Україні не дає заявниці у повній мірі реалізувати свої права щодо оформлення спадщини, після смерті [PERSON] . Відтак, підставою звернення заявника до суду є неможливість підтвердження реєстрації факту укладення шлюбу у Німеччині в зв`язку з тим, що актовий запис про шлюб в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Таким чином, встановлення факту реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй право встановити факт наявності зареєстрованих шлюбно-сімейних відносин, та в подальшому надасть правові підстави для прийняття (оформлення) спадщини після смерті чоловіка. У зв`язку з реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (перша дружина), проте актовий запис про розірвання шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян також відсутній. У зв`язку з чим, заявник звернулась до Приморського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У зверненні заявниця просила внести відомості до актового запису щодо розірвання шлюбу 06 грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , укладеного 09 жовтня 1991 року, посилаючись на укладання 07 грудня 2001 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Листом від 23 листопада 2022 року № 5690/24.32-19 було роз`яснено, що Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не має можливості внести відомості про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та радить звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Таким чином, виникла необхідність встановити факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 09 жовтня 1991 року Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі. Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині вимог заяви про зобов`язання Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі внести відомості до актового запису, щодо розірвання шлюбу від 06 грудня 2001 року між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , укладеного 9 жовтня 1991 року. В іншій частині заявлених вимог, заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. Від представника заявника до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому заявник просить суд: витребувати у Приватного нотаріуса ОМНО Марченко А.М. (вул. Мала Арнаутська, 1) копію спадкової справи відкритої на ім`я померлого [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2021 року, актовий запис № 2930; витребувати з Державної міграційної служби відомості щодо місця проживання, серії та номеру паспорту та РНОКПП [PERSON] . Ухвалою від 26 грудня 2022 року клопотання заявника про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса ОМНО Марченко А.М. (вул. Мала Арнаутська, 1) копію спадкової справи відкритої на ім`я померлого [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2021 року, актовий запис № 2930; витребувано з Державної міграційної служби відомості щодо місця проживання, серії та номеру паспорту та РНОКПП [PERSON] . 18.01.2023 року від представника заявника до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в яких заявник просить суд : витребувати у Головного управління ДПС в Одеській області (м. Одеса, вул.. Семінарська, 5) відомості, щодо нарахування або сплаті податків та інших платежів відносно [PERSON] . Витребувати в Державному реєстрі виборців апарату Одеської районної адміністрації (м. Одеса, пр.-кт. Шевченко, 12) відомості, стосовно перебування у відповідному реєстрі [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2023 року клопотання заявника про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області (м. Одеса, вул.. Семінарська, 5) відомості, щодо нарахування або сплаті податків та інших платежів відносно [PERSON] . Витребувано в Державному реєстрі виборців апарату Одеської районної адміністрації (м. Одеса, пр.-кт. Шевченко, 12) відомості, стосовно перебування у відповідному реєстрі [PERSON] . Представник заявника - адвокат Портний М.І. у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Представник Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, але надав до суду письмові пояснення, в яких просив справу розглянути за його відсутності, вирішення заяви залишила на розсуд суду. При цьому зазначив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб № 920 від 11 жовтня 1991 року, складений Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відносно [PERSON] та [PERSON] , в якому відсутня відмітка про розірвання шлюбу, а також актовий запис про народження [PERSON] № 410 від 12 травня 1992 року, складений Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , де в графі підстава запису відомостей про батька вказано «Актовий запис про шлюб, складений Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції № 920 від 11 жовтня 1991 року», згідно до ст. 133 СК України (Запис подружжя батьками дитини). Представник Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вирішення заяви залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з книги реєстрації сімейного стану, яка була перекладена з німецької мови на українську мову, [INFO] у м. Берлін (Німеччина), було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Місцем укладення шлюбу зазначено - відділ РАЦСу Нойкельн, округ Берлін, актовий запис № 982. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07 березня 2021 року. 07 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила внести відомості до актового запису, а саме відомості про розірвання шлюбу 06 грудня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 1991 року. Листом Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23 листопада 2022 року № 5690/24.32-19 було відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. В судовому засіданні допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили викладені у заяві обставини. Зокрема, [PERSON] у своєму поясненні зазначив, що йому добре відомі подробиці сімейних відносин [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони протягом 20 років дуже тісно спілкувались між собою. Зокрема, йому відомо, що у 2001 році [PERSON] та [PERSON] прийняли рішення розлучитися, перебуваючи у Німеччині, розлучення оформлювалось через суд у Німеччині. 07.12.2001 року [PERSON] одружився з [PERSON] у м. Берлін, з якою прожив до останніх своїх днів. Після одруження вони переїхали до України, де і проживали останні 20 років. [PERSON] у своїх поясненнях зазначив, що з [PERSON] та її покійним чоловіком [PERSON] знайомий вже багато років, та тісно дружили сім`ями. [PERSON] також зазначив, що йому відомо, що у 2001 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися у Німеччині. Цього ж року, [PERSON] одружився з [PERSON] у Берліні, але згодом переїхали до України де і жили разом до останніх днів життя [PERSON] . Згодом у них народився син, [PERSON] . Судом також були дослідженні поданні на виконання ухвал про витребування доказів, документи. Від Приватного нотаріуса ОМНО Марченко А.М. до суду надано копію спадкової справи відкритої на ім`я померлого [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2021 року, актовий запис № 2930. З матеріалів спадкової справи містяться відомості щодо факту прийняття спадщини [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] та [PERSON] , який в свою чергу не заявляв заперечення відносно того, що заявниця є другою дружиною [PERSON] та спадкоємцем. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 року від ГУ ДПС в Одеській області надійшов лист № 1151/5/15-32-12-02-05 від 27.01.2023 року, в якому представник ГУ ДПС в Одеській області повідомив, що за результатами пошуку реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, [PERSON] , [INFO] , в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрована. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року, Державною міграційною службою була надано відповідь, у якій зазначено що з наявної інформації неможливо надати відомості щодо місця проживання, серії та номеру паспорту та РНОКПП [PERSON] . Державним реєстром виборців апарату Одеської районної адміністрації також було надано відповідь на виконання ухвали суду, у якій зазначено, що на час дії воєнного стану функціонування АІКС "Державний реєстр виборців» було тимчасово припинено, що унеможливлює надання відомостей стосовно перебування у відповідному реєстрі [PERSON] . Згідно довідки з відділу Адресно-довідкової служби ГУ ДМС [PERSON] в м. Одесі та Одеській області не зареєстрована. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 4 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Із заявою можуть звернутися особи, для яких наявність факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення може породжувати юридичні наслідки. Такими особами можуть бути: особи, стосовно яких був здійснений реєстраційний запис, члени їх сім`ї; спадкоємці померлих. Предметом встановлення факту реєстрації шлюбу у суді є: існування факту реєстрації; якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 6 вказаного Закону органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги та за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу. Із заявою про порушення справи можуть звернутись особи, для яких наявність факту реєстрації шлюбу може продовжувати юридичні наслідки. Відповідно до частини першої статті 12 зазначеного Закону, внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. До заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу можуть додаватися такі документи та докази: довідка архіву органів РАЦСу, що підтверджує факт втрати у цих органах запису, та висновок районного (міського) відділу (бюро) РАЦСу про відмову в поновленні запису акта цивільного стану; докази, що підтверджують наявність цього юридичного факту (документи, акти, листи ділового та особистого характеру, які містять інформацію про реєстрацію шлюбу (довідку архіву РАЦСу про те, що актовий запис втрачено, довідки церковних архівів та інших установ, які реєстрували шлюб, виписку з паспорта, в яких є відмітка (штамп) про реєстрацію чи розірвання шлюбу, документи ділового характеру (анкети, особові справи), свідоцтва про народження дітей, актові записи про народження дітей, домові книги, показання свідків щодо факту реєстрації шлюбу, інші документи, які містять інформацію про реєстрацію шлюбу). Згідно з п. 5.1 Правил реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 (в редакції станом з 18 жовтня 2000, що була чинна під час державної реєстрації розірвання шлюбу - 06 грудня 2001 року), реєстрація розірвання шлюбу провадиться за місцем проживання подружжя або одного з них. Стаття 15 цього Закону регулює державну реєстрацію розірвання шлюбу. Так, державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. Про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. В пункті 18 Постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Надані заявником докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони в містять в собі інформацію, що стосується предмета заявлених вимог. Встановлення фактів, про які просить заявниця, мають для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати останній право на спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка - [PERSON] , та на час розгляду справи не мають ознак спору про право з будь-якими іншими особами. За таких обставин, дослідивши кожний доказ окремо, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved