Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

У червні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 265,94 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 018,40 грн. та за простроченими відсотками в розмірі 2 247,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2020 року відповідач підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідачеві було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, а в подальшому відповідач отримав картку з встановленням кредитного ліміту у сумі 9000,00 грн на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11265,94 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2021 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/12501/21 за правилами спрощеного провадження, призначено справу до розгляду на 29.09.2022. 29.09.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із перебування судді Якусика О.В. на лікарняному, розгляд справи призначено на 18.01.2023. Судом вживалися заходи щодо встановлення місця проживання або перебування відповідача з метою його повідомлення про розгляд справи. Так, згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», наданими на запит суду, відповідач за адресою, вказаною у позовній заяві - [ADDRESS] , не зареєстрований. Державна міграційна служба України на запит суду повідомила, що інформації про місце проживання [PERSON] , [INFO] , не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що при оформлені анкети-заявки клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 20.08.2020, [PERSON] вказав місцем роботи ТОВ «Чистий погляд», службове становище «робочий/менеджер/спеціаліст». Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий погляд» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 21, оф. 305) наявні у Товариства відомості щодо [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код № [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий 06.08.2020), а саме: відомості щодо працевлаштування вказаної особи на підприємстві; копії паспорту з відміткою про зареєстроване місце проживання та/або повідомлення [PERSON] відомості про його місце проживання, контактний номер телефону. 15 лютого 2023 року від ТОВ «Чистий погляд» надійшла відповідь про неможливість надання інформації щодо [PERSON] , оскільки товариство не перебувало у трудових відносинах з вказаною особою. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем нерухомого майна не зареєстровано. Відповідач у судове засідання 15 лютого 2023 року не прибув, явку уповноважених представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та судові повістки про виклик відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України направлялися за адресою місця проживання відповідача, повідомленою ним під час укладання договору, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який не вручений під час доставки з огляду на відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідач відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлявся про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення по суті спору та просив задовольнити заявлені вимоги з наведених в позовній заяві підстав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Як встановлено судом, 20 серпня 2020 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було надано кредитну карту № [NUMBER] , терміном дії до грудня 2023 року; № [NUMBER] та № [NUMBER] терміном дії до квітня 2024 року, старт карткового рахунку - 20 серпня 2020 року, встановлено кредитний ліміт 9000,00 грн; 04 грудня 2020 року - зменшено кредитний ліміт до 00,00 грн. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15 червня 2021 року становить 9018,40 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України). Згідно зі статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. При цьому, за приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2020 року між сторонами укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Заяви та Умов. Із наданої позивачем до суду виписки з відкритого на ім`я відповідача рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою та здійснював за допомогою неї платежі, придбання товарів та послуг, зняття готівки. Разом із цим, доказів погашення заборгованості за тілом кредиту в повному обсязі матеріали справи не містять. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції) та має статус первинного документу, відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5. Крім цього, згідно з пунктами 57, 59, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, особові рахунки та виписки з них. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту Таким чином, надані суду докази у вигляді кредитного договору та виписки з банківського рахунку свідчать про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 11265,94 грн. Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 20 серпня 2020 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач не здійснив погашення кредитної заборгованості, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved