Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

29 листопада 2021 року позивач звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із вищевказаним позовом, В обґрунтування позову зазначив те, що він є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 17 квітня 2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 вересня 2004 року, договором дарування частки в праві власності на квартиру, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У квартирі [ADDRESS] , зареєстрована, але фактично не проживає з березня 2021 року відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №15-21/6321 від 14 травня 2021 року та довідкою КП «Благоустрій міста» від 26 листопада 2021 року. Той факт, що відповідач фактично не проживає за вищевказаною адресою з березня 2021 року також підтверджується рішенням Куп`янського міськрайонного суду у справі №628/782/21 від 21 квітня 2021 року про розірвання шлюбу. Таким чином, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що у вищевказаній квартирі зареєстрована відповідач, яка фактично у ній не проживає, а тому він не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законами на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач впродовж вищевказаного часу у вказаній квартирі не мешкає, її особистих речей у ній немає, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану квартири з березня 2021 року за вказаною адресою не приймає, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі. Розпорядженням Голови Верховного Суду України від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, 15 лютого 2023 року подав до суду заяву, у якій просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 06 грудня 2021 року подав до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі, а спір вирішити на розсуд суду. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON] , відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 17 квітня 2003 року /а.с.07/ та договору дарування частки в праві власності на квартиру від 30 серпня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1872 /а.с.09/ є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до засвідченої копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 травня 2021 року №15-21/6321, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, зокрема, відповідач [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. Також, як установлено рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 квітня 2021 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року. Вказаним рішенням шлюб між сторонами розірвано /а.с.13/. Разом із тим, як убачається із матеріалів справи, а саме з копії акту від 26 листопада 2021 року, складеного комісією КП «Благоустрій міста», у присутності сусідів, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає /а.с.12/. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, при цьому відповідач не знята з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушує права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved