Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з Відповідачем певний час перебувала у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у цих відносинах, у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис №818. Сторони на даний час проживають окремо. Дитина проживає разом з Позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, а сама Позивач не може забезпечити її на достатньому рівні. За таких обставин Позивач звернулася до суду та просила стягнути з Відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. 02.12.2023 ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 15). 03.02.2023 у судове засідання Позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.29). 03.02.2023 у судове засідання Відповідач не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність (а.с.29). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з приписами ст.47 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що сторони певний час перебували у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Від сімейних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис №818 (а.с.5). Син проживає із Позивачем, що підтверджується довідкою від 16.11.2022 №686, виданою Гребінківською селищною радою, декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-3305-8КАО (а.с. 7,8) Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач добровільно грошових коштів на\~ утримання доньки не надає. При цьому, Позивач не може забезпечити дитину на достатньому рівні, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою від 21.11.2022 №543, виданою ПАТ «Вентиляційні системи» (а.с.9). В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач є фізично здоровим та працездатним чоловіком, але ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, статтею 2 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Таким чином, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, з метою забезпечення умов для повноцінного розвитку дитини, враховуючи майновий стан сторін та інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з Відповідача на користь Позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 23.11.2022 року і до її повноліття. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору Позивач звільнена. На підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992,40 грн. стягується з Відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved