Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» Капля Ю.С. звернулась до суду засобами поштового зв`язку з позовною заявою, отриманою судом 27.07.2022, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» завдані збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 16\~698, 09 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 31.10.2020 між Приватним акціонерним підприємством «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 613969а20 (далі - Договір) відносно транспортного засобу «КІА SORENTO», реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування, яке виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.01.2021 в м. Херсоні внаслідок зіткнення транспортних засобів КІА SORENTO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , при цьому транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України. Відповідно до поданої Страхувальником заяви про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку було розраховано страхове відшкодування у розмірі 34\~376,76 грн. При цьому цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована за полісом № АО4976389 в ПрАТ «Європейський страховий альянс», на підставі договору про пряме врегулювання збитку позивачем. АТ «СК «АРКС» був розрахований розмір страхового відшкодування на підставі ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування № АО4976389 в ПрАТ «Європейський страховий альянс» склав 17\~678,67 грн та був ним відшкодований на підставі договору про пряме врегулювання збитку. Позивачем 15.01.2021 сплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 16\~698,09 грн, оскільки розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування № АО4976389 ПрАТ «Європейський страховий альянс» не вистачило для повного відшкодування шкоди Страхувальнику, на підставі чого був складений страховий акт №АRX2697868 від 15.01.2021. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної Страхувальнику (34\~376,76 грн) і страховим відшкодуванням Страхувальнику (17\~678,67 грн) склала 16\~698,09 грн, яку [PERSON] зобов`язаний відшкодувати Позивачу в межах сплаченого ним страхового відшкодування Страхувальнику. Ухвалою суду від 17.10.2022\~відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в тексті позовної заяви зазначила, що просить справу розглядати за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] \~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~у встановленому\~законом порядку,\~передбаченому ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України,\~ст.\~12-1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України»,\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~з опублікуванням\~якого відповідач\~вважається повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи належним\~чином. До суду заяв про розгляд справи за його відсутності або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву не подано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 04.01.2021 о 13-40 год. в м. Херсоні на перехресті вул. Гагаріна та вул. 295 Стрілецької Дивізії відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу КІА SORENTO, реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортний засіб марки КІА SORENTO, реєстраційний номер [NUMBER] , було пошкоджено з вини [PERSON] , який постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2021 у справі №766/707/21 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначене підтверджується копією схеми місця ДТП з додатками, копією постанови суду від 04.02.2021 (а.с. 16-18, 19). В розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2012 №4, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено судом постанову, В той час як при винесенні постанови 04.02.2021 суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 04.01.2021 о 13-40 год. та сталася саме з вини [PERSON] , тому вищевказані обставини окремому доказуванню не підлягають. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу марки КІА SORENTO, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 8). 31.10.2020 між Приватним акціонерним підприємством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] , де вигодонабувачем зазначений [PERSON] , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 613969а20 (далі-Договір) відносно транспортного засобу КІА SORENTO, реєстраційний номер [NUMBER] . строк дії договору з 10.02.2020 по 09.02.2021 (а.с. 20-25). 05.01.2021 Страхувальник звернулась до Позивача з письмовою заявою про дорожньо-транспортну подію, що сталася 04.01.2021, та про виплату за договором страхового відшкодування за наслідками ДТП (а.с. 6-15). 05.01.2021 оглянутий транспортний засіб КІА SORENTO, реєстраційний номер [NUMBER] , з виготовленням фото таблиці, описані пошкодження транспортного засобу із назвами деталей, характер пошкоджень, після чого складений Акт огляду транспортного засобу, який підписаний Страхувальником, що підтверджується копією Акта огляду транспортного засобу від 05.01.2021 (а.с. 26-30). Відповідно до рахунку-фактури № СК-0000004 від 05.01.2021 ремонт транспортного засобу, згідно ремонтної калькуляції, склав 34\~376,76 грн без ПДВ, що підтверджується копіями ремонтної калькуляції (а.с. 31-34). 15.01.2021 позивачем виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 17\~678,67 грн на підставі страхового акту про пряме врегулювання збитку № ARX2696988 від 14.01.2021, що підтверджується копією зазначеного акту, копією заяви про страхове відшкодування від 04.01.2021 та копією платіжного доручення №741136 від 15.01.2021 на суму 17\~678,67 грн (а.с. 35-37). 16.01.2021 позивачем виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 16\~698,09 грн на підставі страхового акту № ARX2697868 від 15.01.2021, що підтверджується копією зазначеного акту, копією розрахунку страхового відшкодування та копією платіжного доручення №741612 від 16.01.2021 на суму 16\~698,09 грн (а.с. 38-40). 25.03.2021 позивач звернувся до відповідача [PERSON] з письмовою претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 16\~698,09 грн. на підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», з проханням перерахувати зазначену суму на рахунок позивача з попередженням, що у разі відмови від компенсації зазначених витрат або ненадання відповіді протягом 30 днів будуть вимушені звернутись до суду (а.с. 42). Таким чином, на підставі досліджених доказів суд зазначає, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1188, 1191 ЦК України. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно с. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст.\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Беручи до уваги викладене, зокрема доведення перед судом факту заподіяння шкоди потерпілому в результаті дії джерела підвищеної небезпеки [PERSON] , який винний у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим шкода, завдана потерпілому відшкодована позивачем, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресу до відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 16\~698,09 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2\~481,00 грн в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с. 4). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved