Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

09 січня 2023 року рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованість за договором кредиту, за пропуском строку позовної давності. 19 січня 202 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на його користь витрат в сумі 6000 грн. на оплату послуг адвоката. В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не з`явився, однак направив заперечення на дану заяву в якій просить зменшити суму витрат, оскільки беручи до уваги час на підготовку матеріалів для надання відзиву, незначну складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату правової допомоги є неспівмірним із складністю справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, а також обсягом наданих послуг, тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2000 грн.. Крім того просить розглядати справу у його відсутності. Відповідачі та адвокат Малик О.А. в судовому засіданні не з`явилися. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Згідно з ст. 270 ЦПК України н еприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд враховуючи, що неприбуття в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи, вважає можливим розглянути заяви, про винесення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 січня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованість за договором кредиту, за пропуском строку позовної давності. Згідно п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України \~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 137\~ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Згідно ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розгляду в суді. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим . Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження розміру витрат [PERSON] на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. до суду надано: - квитанцію № 3 від 13 грудня 2022 року відповідно до якої [PERSON] оплатив адвокату Малик О.А. 6000 грн. за надання послуг адвоката згідно договору № 12/09/22 від 12 вересня 2022 року; - акт прийому наданих послуг до цивільно-правового договору № 12/09/22 від 10 січня 2023 року, з якого вбачається, що адвокатом Малик О.А., яка надавала правничу допомогу відповідачу [PERSON] по цивільній справі № 720/24/17 було виконано наступні послуги: консультація, ознайомлення з матеріалами справи,формування правової позиції 3 (три) години в сумі 3000 грн., відзив на позовну заяву 3 (три) години в сумі 4000 грн., участь в судових засіданням 1 (одна) година в сумі 1000 грн.. Суд встановлює, що дані витрати є обґрунтовані за розміром, відповідають вимогам, встановленим\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~та вимогам ст.ст.29,30 Правил адвокатської етики, затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 17.11.2012, а, також, ст.\~627,\~632,\~901,\~903 ЦК\~України. Згідно п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частинах 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Позивач не надав суду доказів на спростування розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу та не довів їх необґрунтованість. Ураховуючи вищевикладене, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved