Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що протягом 2016-2017 років проживав однією сім`єю з [PERSON] . Під час спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Стосунки між ними погіршувались, тому з 2018 року проживають окремо. Дочка [PERSON] за усною згодою батьків залишилась проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.10.2020 року визнано батьківство [PERSON] , відносно дитини [PERSON] та внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши в розділі «відомості про батька» [PERSON] , [INFO] . Луцьким міськрайонним судом Волинської області 28.07.2021 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.07.2021 року щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. 13.07.2022 року було відкрито виконавче провадження, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки, не бере участі у її вихованні, за місцем проживання дитину не відвідує, здоров`ям та життя не цікавиться. Після народження дитини відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та наркотичними засобами, з донькою не спілкується. На підставі наведеного, просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2022 року зроблено заміну третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Луцької міської ради на Орган опіки та піклування Луцької міської ради. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2017 року від сумісного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.10.2020 року визнано батьківство [PERSON] , відносно дитини [PERSON] та внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши в розділі «відомості про батька» [PERSON] , [INFO] (а.с.19-23). На підставі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.10.2021 року малолітній [PERSON] , 04.07.2017 року змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.16) Луцьким міськрайонним судом Волинської області 27.01.2020 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 24). З матеріалів справи вбачається, що участь у вихованні малолітньої дитини [PERSON] беруть батько [PERSON] та бабуся [PERSON] , а саме приводить у садок бабуся, забирає батько. Обоє цікавляться успіхами та досягненнями дитини, відвідують батьківські збори. Постійно піклуються про матеріальне забезпечення дитини. Беруть активну участь у вихованні, слідкують за її здоров`ям (а.с. 17,18). До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , прийшла Служба у справах дітей Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, що підтверджується висновком №12 від 11 січня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітьми лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не подала письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростувала жодну із викладених у ній обставин. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. На підставі ст.ст.164 165 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved