Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач ПАТ «Марс» в особі представника Абрамовського В.М. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , в якому просить: усунути перешкоди у здійсненні власником ПрАТ «Марс» права користування та розпорядження нежитловою будівлею літера «Л» (гаражі № [NUMBER] ) ( [ADDRESS] , реєстраційний №1722165980000) шляхом звільнення нежитлової будівлі, шляхів доступу (під`їзду) до неї (в тому числі огорож, парканів тощо) та демонтажу замків, пломб на воротах гаражів і на в`їзних воротах земельної ділянки ( [ADDRESS] , загальна площа 0,1843 га, кадастровий №8000000000:79:013:0112). Свої вимоги позивач мотивував тим, що за своїм місцезнаходженням ПрАТ «Марс» є власником цілісного майнового комплексу та постійним користувачем земельних ділянок загальною площею 4,0593 га, а саме: ділянка площею 3,8750 га кадастровий номер 8000000000:79:013:0011; ділянка площею 0,1843 га кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. Однак, відповідач протиправно зайняв нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі № [NUMBER] ) (реєстр. № 1722165980000) та встановив замки, пломби на воротах гаражів, а також на в`їзних воротах земельної ділянки площею 0,1843 га (кадастровий номер 8000000000:79:013:0112) за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що такими діями відповідач перешкоджає законному власнику - ПрАТ «Марс» користуватися та розпоряджатися своїм майном (нежитловою будівлею літ. «Л» (гаражі № [NUMBER] ) (реєстр. № 1722165980000). Враховуючи викладене, позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні власником Приватним акціонерним товариством «Марс» права користування та розпорядження нежитловою будівлею літера «Л» (гаражі № [NUMBER] ) (реєстр. № 1722165980000) шляхом звільнення нежитлової будівлі, шляхів доступу (під`їзду) до неї (в тому числі огорожі, парканів тощо) та демонтажу замків, пломб на воротах гаражів та в`їзних воротах земельної ділянки (загальна площа 0,1843, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112); розподілити судові витрати між сторонами по справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2020 відкрито провадження по даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Марс» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею, до судового розгляду по суті. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2021 клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про зупинення провадження в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Марс» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею - задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Марс» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею (справа №752/24975/20) до набрання законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Марс», державного реєстратора Філії КП Київської обласної ради «Готово» міста Києва Петришина В.М., треті особи Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про скасування державної реєстрації та припинення права користування (№752/5279/20). Постановою Київського апеляційного суду від 11.08.2022 апеляційну скаргу ПрАТ «Марс» задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2021 скасовано та направлено спрвау для продовження розгляду до суду першої інстанції. В судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання з`явився представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з викладених у письмових поясненнях підстав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного. Судом встановлено, що Акціонерному товариству відкритого типу «МАРС», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 101 Київською міською держадміністрацією надано у постійне користування 4,1794 га землі в межах згідно з планом землекористування, що підтверджується державним актом про право постійного користування землею серії І-КВ № 003941 від 15.09.1998. Землю надано у постійне користування для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд на вул. Володимирській, 101 у Московському районі відповідно до Розпорядження Київської міської держадміністрації від 26.06.1998 № 1354. Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 79-4-00018. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-8000989012019 від 30.08.2019, земельна ділянка кадастровий номер: 8000000000:79:013:0112 за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 101, цільове призначення: 3.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149648590 від 14.12.2018 нежитлова будівля літ. «Л» (гаражі № 19), загальна площа 128,1 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 101 на праві приватної власності належить Приватному акціонерному товариству «МАРС». Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 217542505 від 23.07.2020. Як вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2010 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» до Акціонерного товариства відкритого типу «МАРС», Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про припинення права користування земельною ділянкою задоволено повністю. Припинено право постійного користування Акціонерного товариства відкритого типу «МАРС» частиною земельної ділянки, наданої Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.98, кадастровий номер 79:013:112, розташованої у м. Києві по вул. Жилянська, 19, в межах визначених Технічною документацією із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі по вул. Жилянській, 19 у Голосіївському районі. Зобов`язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до бази даних земельного кадастру м. Києва та до Державного акту на право постійного користування землею серії І-КВ № 003941 щодо припинення Акціонерного товариства відкритого типу «МАРС» права на постійне користування в частині земельної ділянки кадастровий номер 79:013:0028 площею орієнтовно 0,145 га, розташованою у м. Києві по вул. Жилянська, 19. Зобов`язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) погодити та передати на розгляд Київради Технічну документацію із землеустрою щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі по вул. Жилянській, 19 у Голосіївському районі. Зобов`язано Київську міську раду розглянути на пленарному засіданні Технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі по вул. Жилянській, 19 у Голосіївському районі. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» право на оформлення в користування земельної ділянки кадастровий номер 79:013:0028, площею орієнтовно 0,146 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 19, в межах визначених Технічною документацією із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі по вул. Жилянській, 19 у Голосіївському районі. Згідно рішення Київської міської ради № 754/6141 від 14.07.2011 передано Товариству з обмеженою відповідальністю «АТЕМ» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі на вул. Жилянській, 19 у Голосіївському районі м. Києва. Як вбачається з листа Офіса Генерального прокурора № 09/1/1-2549-21 від 23.03.21 Голосіївським УП ГУНП у м. Києві розслідувалося кримінальне провадження № 12019100010006923 від 16.08.2019 за фактом підроблення документів щодо реєстрації права постійного користування на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 19 у м. Києві ПрАТ «МАРС» за ч. 1 ст. 358 КК України. За результатами досудового розслідування 01.07.2020 слідчим прийнято рішення про закриття зазначеного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Київською місцевою прокуратуро № 1 зазначену постанову 04.03.2021 скасовано, здійснення подальшого досудового розслідування доручено підрозділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Також Голосіївським УП ГУНП у м. Києві розслідувалося кримінальне провадження № 42019101010000168 від 08.08.2019 за фактом можливих неправомірних дій службових осіб ПрАТ «МАРС», направлених на самовільне зайняття земельних ділянок за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 19, за ст. 356 КК України. За результатами досудового розслідування 28.06.2020 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України. Перевіркою законності прийнятого рішення Київською місцевою прокуратурою № 1 згадану постанову 04.03.2021 скасовано, здійснення подальшого досудового розслідування доручено підрозділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Крім цього, Печерським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 12020100060002433 від 23.07.2020 за фактом вчинення шахрайських дій внаслідок яких ПрАТ «МАРС» завдано шкоди за ч. 2 ст. 190 КК України. Щодо доводів позивача про те, що на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:79:013:0112 знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] , то слід зазначити про відсутність доказів на підтвердження таких обставин. До того ж, Наказом Міністерства юстиції України № 646/7 від 13.03.2020 відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «МАРС» на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.02.2019 за результатами розгляду скарги приватного акціонерного товариства «МАРС» від 06.12.2019, зареєстрованої в Міністерства юстиції України 06.12.2019 за № 43056-33-19. З листа виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Головного управління земельних ресурсів № 05-49/17810 від 13.05.2008 вбачається, що Пунктом 15 рішення Київської міської ради від 01.03.2001 № 209/1186 «Про оформлення права користування земельним ділянками» за рахунок частини земельної ділянки, яка перебувала в постійному користуванні АТВТ «МАРС», було оформлено Державній податковій інспекції у Московському районі право довгострокового користування строком на 24 роки земельною ділянкою площею 0,12 га для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на [ADDRESS] . У відповідності з цим рішенням були внесені зміни до державного акту на право постійного користування землею АТВТ «МАРС» від 15.09.1998 №79-4-00018 в частині меж земельної ділянки. Внаслідок вказаних змін. Внесених до державного акта АТВТ «МАРС», утворилась відокремлена земельна ділянка з кадастровим номером 79:013:112, на якій розташований будинок по [ADDRESS] . Площа цієї земельної ділянки складає 1842,90 кв.м., а цільове призначення - «для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд». Суд зазначає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача та спростовуються наведеним нижче про те, що у зв`язку з набуттям позивачем статусу приватної юридичної особи та не здійсненням оформлення права користування земельними ділянками, як то передбачено п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001, товариство втратило право постійного користування цими земельними ділянками. Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України було передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Рішенням Конституційного Суду №5-рп/2005 від 22.09.2005 визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Крім того, у рішенні зазначено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг, зокрема, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством. У відповідності до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Відповідно до ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. 08.16.2016 між ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилого будинку загальною площею 843,30 кв.м., розташованого по [ADDRESS] . Цей будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,145 га, код земельної ділянки 90:013:0028. Частиною 1 та частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час укладення Договору купівлі-продажу від 08.09.2016, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2020 позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «МАРС», треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсним державного акта про право постійного користування землею - задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «МАРС» задоволено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «МАРС», треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсним державного акта про право постійного користування землею. Постановою Верховного Суду від 19.11.2021 у справі № 752/16038/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Марс», треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним державного акта про право постійного користування землею, касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. У вказаних судових рішеннях встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу нежилого будинку від 08.09.2016 ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] не дотримано вимог статті 120 ЗК України, оскільки його укладенню не передувало виділення частини земельної ділянки, яку безпосередньо займає відчужуваний за договором нежилий будинок, в окрему земельну ділянку та не зазначено у договорі кадастровий номер земельної ділянки, при цьому у ньому зазначено код земельної ділянки, якої не існує. Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2008 у справі № 30/118 за позовом АТВТ «МАРС» до ТОВ «АТЕМ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою встановлено, що у попереднього власника нежитлового будинку по [ADDRESS] не було права власності чи користування розташованою під ним землею, тому воно не перейшло й ТОВ «АТЕМ». Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2022 у справі № 752/11888/20 позов ПрАТ «МАРС» до [PERSON] , треті особи: Київська міська рада, Депарамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), товариства з обмеженою відповідальністю «СТАФЕД» про визнання права користування земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «МАРС» до [PERSON] , про визнання за приватним акціонерним товариством «МАРС» самостійно господарювати на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:79:013:0112 площею 0,1843 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - залишено без задоволення. Зобов`язано [PERSON] відновити ландшафт земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:79:013:0112 площею 0,1843 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який мав місце станом на 28.07.2017 шляхом демонтажу встановленого паркану та прибирання будівельних матеріалів. Стягнуто з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «МАРС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається зі змісту позовної заяви ПрАТ «МАРС», мотивуючи свої позовні вимоги, зазначив, що він ніби то є власником нежитлової будівлі літ. «Л» (гаражі № [NUMBER] ) по [ADDRESS] та яка знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером 8000000000:79:013:0112, загальною площею 0,1843 га. Відповідно до ч.2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Суд зауважує, що будинок [PERSON] розташований на земельний ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, як вбачається з матеріалів справи, будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували право власності відповідача на нежитлову будівлю літ. «Л» (гаражі № [NUMBER] ) загальною площею 128,1 кв.м. відсутні. Відповідач звернувся до Київської міської ради із клопотанням № К/34223 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] . 19.06.2018 [PERSON] подав Київської міської ради Повідомлення про замовлення розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1843 га з кадастровим номером 8000000000:79:013:0112 для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] без надання дозволу Київської міської ради у зв`язку із закінченням строків, передбачених для отримання [PERSON] відповідного рішення щодо надання такого дозволу чи щодо його мотивованої відмови про його надання. 03.07.2018 ПрАТ «МАРС» подано звернення до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів щодо недопущення передачі у складі спірної земельної ділянки [PERSON] . Як вбачається із вказаного звернення, ПрАТ «МАРС» не заперечує щодо надання [PERSON] земельної ділянки 0,145 га, а також не вказує про наявність на цій земельній ділянці будь-яких нерухомих об`єктів, що належать ПрАТ «МАРС». ПрАТ «МАРС» було подано до Господарського суду м. Києва позов про припинення будь-яких робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] орієнтовним розміром 0,19 га з новим обліковим кодом (майбутнім кадастровим номером) 8000000000:79:013:0112 та заборону проводити будь-які роботи із землеустрою ділянки загальною площею 4,0593 га, що обмежена [ADDRESS] та землекористувачем якої на праві постійного користування є позивач, у тому числі але не виключно заборонити проводити роботи по складанню проектів землеустрою щодо будь-якої частини вказаної земельної ділянки. Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.03.2019 у справі № 910/15603/18 у задоволенні зазначеного позову відмовлено. Рішення набрало законної сили. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 756/10168/16-ц, зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як вбачається з матеріалів справи, реєстраційні дії були проведені на підставі виписки із інвентаризаційної відомості до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу АТВТ «МАРС» про склад об`єктів нерухомості, що ввійшли до статутного фонду АТВТ «МАРС» станом на 01.11.1993, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2016. В рядку 12 цієї виписки вказано: «Прибудова до головного корпусу, м. Київ, вул. Володимирська, 101, інвентарний номер 005» (адмінбудинок, поз. 13, гаражі позн. 14, 19), що було взято за основу для державної реєстрації спірної нежитлової будівлі за позивачем. Відповідно до Плану зовнішніх меж землекористування земельної ділянки по [ADDRESS] , який було надано відповідачем до КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», прибудова до Головного корпусу під інвентарним номером 005 знаходиться взагалі в іншому місці та на іншій земельній ділянці площею 3,8750 га. Разом з тим, реєстраційна справа не містить документа, що підтверджує присвоєння зазначеному об`єкту нерухомого майна адреси, а саме «літ. «Л». За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Тобто, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Марс» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed