Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

У серпні 2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона, з 01.08.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.09.2013 було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2015 з відповідача на її користь, на утримання дітей були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 13.06.2022 їх старшому синові [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинилося і з цього часу на їх дочку [PERSON] , [INFO] вона почала отримувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Вважає, що на даний час, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на їх дочку [PERSON] у розмірі 1/6 частини є надто малим, оскільки усі питання по вихованню, лікуванню та розвитку вона вирішує сама. Дочка навчається у школі й це потребує більших затрат, таких, як харчування у школі, додаткові витрати на шкільні товари, а також забезпечення належного рівня життя і розвитку дитини. Посилаючись на вимоги ст.ст. 182-184, 192 СК України, просила суд взяти до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, інших зобов`язань щодо утримання осіб не має, а тому, враховуючи зазначене, просила змінити розмір аліментів що стягуються із відповідача та стягувати у розмірі частки всіх доходів заробітку відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Савюк К.О. 15.02.2023 у судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду відповідну письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - адвокат Лесик С.І. подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач [PERSON] позов визнає частково та вважає за необхідне змінити розмір аліментів що з нього стягуються на утримання дочки [PERSON] з 1/6 частки на 1/5 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково зазначив, що відповідач наразі проживає та здійснює догляд за своїми батьками. Матір відповідача тривалий час має тяжку хворобу, у зв`язку з чим, відповідач постійно несе витрати на придбання їй ліків та відвідування лікарів. Доходами відповідача являється лише його заробітна плата, яка витрачається на придбання продуктів харчування, оплату комунальних платежів, допомогу батькам, купівлю медикаментів. У відповідача відсутнє будь яке рухоме та нерухоме майно на праві приватної власності, а тому представник відповідача зазначає, що відповідач переконаний що саме аліменти у розмірі 1/5 частки буде оптимальним з урахуванням обставин, зазначених у відзиві. Додатково представник відповідача подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача, просив позов задовольнити частково з врахуванням наданого суду відзиву. В судовому засіданні висловлену позицію підтримав, вважаючи законною та обґрунтованою. 15.02.2023 в судове засідання не з`явився, надав заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/5 частки доходів, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Також зазначив, що додатково надає матеріальну допомогу на утримання дочки, сплачує за чеками вартість придбаних речей та ліків. Також допомагає матеріально синові та матері похилого віку. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлено, що позивачка є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №17. [PERSON] , батьками якого зазначено сторони по справі, народився [INFO] , отже на момент прийняття судом рішення досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинено. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.09.2013 шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2015 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі\~1/3\~частини усіх\~видів його\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше,\~ніж 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~до досягнення\~дітьми повноліття.\~ Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2022, старшому синові [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинилося і з цього часу на їх дочку [PERSON] , [INFO] відповідачка почала отримувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована\~постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається матеріалів справи, з відповідача з листопада 2015 року стягнуті аліменти на двох неповнолітніх дітей по в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Старший син [PERSON] у червні 2022 досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинено, і з цього часу на дочку [PERSON] , [INFO] відповідачка почала отримувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. За відомостями Головного управління статистики у Волинській області, розмір середньої заробітної плати, встановлений з 01 жовтня 2021, який залишається незмінним на весь період воєнного стану, складає 11890грн. Отже середньої заробітної плати - 2972грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2023 року 2833грн При цьому, треба взяти до уваги, що відповідно до норм Закону поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення їі життєдіяльності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суттєво змінився з моменту прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів, в бік його збільшення, а тому натепер не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли витрати на її утримання та навчання. В той же час, заявлена позивачкою вимога щодо частка доходу(заробітку) відповідача, відповідає вимогам діючого законодавства щодо обов`язку утримання дітей та не порушує прав останнього. Відповідач визнав заявлені вимоги в розмірі 1/5 частки доходів, мотивуючи тим, що додатково допомагає утримувати дочку, крім того надає матеріальну допомогу старшому сину та матері. Однак треба зазначити, що утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, який передбачений законодавством, в той час як додаткова допомога це є добровільним виявленням особи. І в даному випадку ця особа, відповідач, є повноцінно працездатною, отримує постійний дохід та інших зобов`язань щодо утримання не має. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачкою розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved