Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Керівник Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, що діє в інтересах держави в особі ДП «Новомосковський військовий лісгосп» звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив суд стягнути з останнього шкоду, заподіяну Державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 41609,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області перебували матеріали кримінального провадження №12020220440000448 від 23.04.2020 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] 03 червня 2019 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗС України з Міністерством оборони України в особі командира військової частини полковника [PERSON] . Згідно наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 16 липня 2015 року №4 56 (по стройовій частині) старшого прапорщика [PERSON] зараховано до списків частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшини роти вогневої підтримки ВОС - 868908А. Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старший прапорщик [PERSON] вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом. 23 квітня 2020 року, у першій половині дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, [PERSON] прибув у квартал №33 виділу 14 Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп», що розташоване на території м. Чугуїв, Харківської області, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме: - \~ \~ \~ \~пункту 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, відповідно до якого заготівля деревини може здійснюватись у порядку спеціального використання лісових ресурсів; - \~ \~ \~ \~частини 1 статті 69 Лісового кодексу України, яка встановлює, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно; - \~ \~ \~ \~пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, який передбачає, що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів; - \~ \~ \~ \~пункту 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно якому лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентсгва (далі - органи Держлісагенства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки; - \~ \~ \~ \~пункту 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, відповідно до якого лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, незаконно, за допомогою заздалегідь заготовленого майна, яке було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу: ручної бензопили марки «ЗТІНЕ АР 3005» здійснив повне відокремлення дерев від кореня шляхом викорчовування, тобто видалення деревостану з корінням, а в подальшому розпилу таких дерев. Так, у кварталі №33 виділу 14,» Державного підприємства Новомосковський військовий лісгосп, [PERSON] здійснив викорчовування одинадцяти сухостійних дерев породи сосна звичайна, а саме: 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 43 см, 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 47 см, 5 (п`ять) дерев діаметром в корі біля шийки кореня 35 см, 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 31 см, 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 27 см, 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 41 см, 1 (одне) дерево діаметром в корі біля шийки кореня 20 см. Після цього, [PERSON] , використовуючи металевий трос, який заготував для реалізації свого злочинного умислу здійснив поміщення частини розпиляної деревини у кузов автомобілю ГАЗ-66 д.н.з [NUMBER] , на якому приїхав на територію лісгоспу для подальшого транспортування деревини. В подальшому, незаконні дії [PERSON] було викрито та припинено працівниками поліції. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження №12020220440000448 від 23.04.2020, [PERSON] самовільною порубкою сухостійних дерев у кварталі №33 виділу 14 Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп», що розташоване на території м. Чугуїв, Харківської області заподіяв Державі в особі Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» шкоду у розмірі 41 609,16 грн. 16.04.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12020220440000448 від 23.04.2020 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України скеровано до Чугуївського міського суду Харківської області для розгляду по суті. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 27.07.2021 у справі № 636/1624/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України та передано на поруки колективу військової частини [NUMBER] за їхнім клопотанням, кримінальне провадження №12020220440000448 від 23.04.2020 закрито. Цивільний позов Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі ДП «Новомосковський військовий ліспгосп» до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який подавався в рамках вказаного кримінального провадження, залишено без розгляду. На теперішній\~час завдані\~збитки [PERSON] \~не відшкодовані,\~в зв`язку\~із чим\~позивач,\~посилаючись,\~крім іншого,\~як на\~підставу для\~такого звернення\~на ст.\~131-1\~Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, звернувся до суду із цим позовом. На судове засідання представник позивача не з`явився, до його початку направив до суду заяву, про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, з урахуванням наданих доказів. Представник відповідача, що діє на підставі ордеру адвокат Дегтяр І.А. подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ч.\~1,\~4\~ст.\~206\~ЦПК України позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~\-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З наданих доказів суд не встановив, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що ДП «Новомосковський військовий лісгосп» створено на підставі наказу Міністерства оборони України №235 від 10.10.1993. Відповідно до Статуту, воно є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності. Згідно п. 4.7 Статуту, підприємство має право вести претензійну роботу, бути позивачем в судах. На теперішній час, не зважаючи на тривалий час з моменту подій, якими спричинено шкоду Державі в особі Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» - понад рік, вказаним підприємством, не дивлячись на відсутність добровільного відшкодування спричиненої шкоди [PERSON] , не вжито заходів для звернення до суду з метою відновлення порушених державних інтересів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Також Конституційним Судом України встановлено, що в основу діяльності держави покладено здійснення загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної та іншої безпеки, охорону землі як національного багатства тощо. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. З урахуванням вищевикладеного, звернення прокурора до суду із позовом, що розглядається, є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та покликане захистити інтереси держави. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З наданої до суду копії висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження №12020220440000448 від 23.04.2020, вбачається, що [PERSON] самовільною порубкою сухостійних дерев у кварталі №33 виділу 14 Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп», що розташоване на території м. Чугуїв, Харківської області заподіяв Державі в особі Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» шкоду у розмірі 41 609,16 грн. З копії ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 27.07.2021, справа №636/1624/21, вбачається, що на розгляді вказаного суду перебував обвинувальний акт стосовно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, тобто незаконної порубки дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду. Провадження у вказаній кримінальній справі закрито на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку із передачею обвинуваченого на поруки, заявлений в межах кримінального провадження прокурором цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди суд залишив без розгляду. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.\~ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved