Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

11.10.2022 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкове майно. Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з 1993 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , вела з ним спільне господарство, спільний побут та бюджет, доглядала за ним по день його смерті [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Враховуючи, що заявниця та [PERSON] , померлий [INFO] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу протягом останніх сімнадцяти років, то відповідно до ч. 2 ст. 1258, ст. 1264 Цивільного кодексу України заявниця вважає, що вона є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] . В нотаріальній конторі заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за законом, та роз`яснено, що факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу встановлюється в судовому порядку. Разом з заявою представником заявника подано клопотання про витребування у Баришівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №31/2022, заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . На виконання вимог п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. 11.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу прийнято до провадження суддею Червонописького В.С., задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Баришівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №31/2022, заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . 21.10.2022 до суду надійшла копія спадкової справи заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідач до суду не з`явився, 01.11.2022 від відповідача надійшло клопотання через канцелярію суду про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають. 31.01.2023 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заявниця [PERSON] з 1993 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , вела з ним спільне господарство, спільний побут та бюджет, доглядала за ним по день його смерті, а саме до [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 листопада 2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщини до складу якої увійшла земельна ділянка (пай) площею 2,4061 га. № 388 розташована на території Яблунівського старостинського округу, Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер 3220288700:25:0010, що підтверджується копією книги №1 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією списків власників земельних часток (паїв) від 16.04.2002, яким надано земельні ділянки в приватну власність, листом вих.№29-10-0.9-13597/2-21 від 30.11.2021 з Державного земельного кадастру, які містяться в матеріалах справи. Сертифікат про право земельну частку (пай) розміром 3.33 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Хмельовик», сертифікат серії РН 351686 виданий 12.03.2001, на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , у заявника не зберігся. З копії паспорта [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №570 від 16.11.2021 виданої Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради покійний [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстровний за адресою: Київська обл., Броварського району (раніше Баришівський р-н), с. Яблуневе, а з 1993 року проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №606 від 08.12.2021 виданої Яблунівським старостинським округом виконавчого комітету Березанської міської ради [PERSON] , [INFO] , з 1993 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] , вела з ним спільне господарство та доглядала за ним по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що позивачка [PERSON] та [PERSON] , померлий [INFO] , проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу протягом останніх сімнадцяти років, то відповідно до ч. 2 ст.1258, ст.1264 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Матерілами спадкової справи №31/2022, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] ,01.02.2022 заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців крім заявника за заповітом чи за законом у померлого не має. 01.02.2022 за вих.№98/02-14 державний нотаріус Баришівської районної державної нотаріальної контори надала заявнику відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт спільного проживання разом зі спадкоємцем протягом останніх п`яти років встановлюється у судовому порядку, або про визнання права власнсоті на майно в порядку спадкування. Крім того, як зазначає заявник, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку площею 2,4061 га. № 388 розташовану на території Яблунівського старостинського округу, Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер 3220288700:25:057:0010 виданий на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] нотаріус не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивачки. В зв`язку з такими обставинами виникає необхідність у визнання права на спадкове майно в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення враховуючи наступне. Відповідно до п. 5 ч.1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини 2\~статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99\~у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом із спадкодавцем однією сімєю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті цивільного чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України). Відповідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Також статтями\~15,\~16 Цивільного кодексуУкраїни,\~статтею 4\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого цивільного чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved