Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Авдіївської міської ВЦА Покровського району Донецької області 14.06.2021 року, звернулось до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що відповідач по справі є матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Дитина - [PERSON] , знаходиться на обліку у службі в справах дітей Авдіївської ВЦА як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах з причини ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. 06.05.2020 року наказом служби у справах дітей [PERSON] була знята з обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. 25.05.2020 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від 25.05.2020 року № 36 відповідно до якого [PERSON] не виконує батьківські обов`язки належним чином. 03.06.2020 [PERSON] поновлена на обліку дітей, які опинились у складних життєвих умовах. Згідно до актів обстеження умов проживання дитини: від 17.05.2021 року кімнати потребують прибирання, на момент перевірки матері вдома не було, зі слів бабусі [PERSON] зловживає вечорами спиртними напоями, дитину часто залишає на бабусю; від 27.05.2021 року кімнати потребують прибирання, їжі у готовому вигляді немає, з відповідачем проведена бесіда та попереджена про відповідальність за не виконання батьківських обов`язків належним чином; від 27.01.2021 умови проживання задовільні, мати намагається належним чином виконувати свої батьківські обов`язки; від 06.10.2020 - квартира потребує ретельного прибирання, речі необхідно випрати, мати попереджена про відповідальність за невиконання своїх батьківських обов`язків належним чином. Згідно до довідки характеристики від 24.05.2021 № 5310/305/2021 відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, підтримує відносини з місцевими особами схильними до антигромадської поведінки, веде антигромадський спосіб життя, притягалась до адміністративної відповідальності та відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України. Відповідно до характеристики від 26.01.2021 року на [PERSON] , з 26.03.2019 року дитина дошкільний заклад відвідує нерегулярно, мати не цікавиться успіхами доньки, не приймає участі у житті групи. Відповідно до інформації центру соціальних служб під соціальним супроводом з 05 червня 2020 року знаходиться родина [PERSON] , родина неодноразово перебувала під соціальним супроводом. Впродовж супроводу фахівцем із соціальної роботи було складено план роботи з сім`єю, який відповідач не виконувала. Під час роботи з сім`єю відповідач ніби була налаштована на співпрацю з фахівцями, йшла на контакт, але не виконувала рекомендації надавачів послуг. Згідно з висновком Авдіївської МВЦА Покровського району Донецької області, з урахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини ВЦА Покровського району Донецької області є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . На підставі викладеного позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29 липня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами позовного (загального) позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2022 року було зобов`язано Авдіївський міський центр зайнятості надати інформацію про те, чи перебувала на обліку по безробіттю [PERSON] , якщо так, чи була працевлаштована та з якого періоду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2022 року було зобов`язано Стеблівську селищну раду Звенигородського району Черкаської області надати характеристику на відповідача, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] . Представник позивача Служби у справах дітей Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області Точило О. М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в позові, додатково зазначила, що відповідач до теперішнього часу не займаються вихованням дитини, не приймає участі у її виховані, змін у вихованні дитини зі сторони відповідача не відбулось та на підставі долучених доказів до матеріалів справи, просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні, яке відбулось 27.01.2022 року проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила надати термін для працевлаштування на роботу та вжиття заходів щодо усунення перешкод які слугують позбавленню її батьківських прав. Відповідач неодноразово викликалась до судових засідань, була належним чином про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, в судові засідання призначені на 29.08.2022, 26.09.2022, 09.01.2023 та 27.01.2023 року не з`явилась. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, пояснення свідків, заслухавши думку дитини, дослідивши надані суду докази та надавши оцінку доказам, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Даний висновок ґрунтується на наступному. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 жовтня 2016 року Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до наказу Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області від 19.03.2019 року № 33 взято малолітню [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області. У відповідності до наказу Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області від 06.05.2020 року № 68 знято малолітню [PERSON] , [INFO] , з обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах служби у справ дітей військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецька області. Згідно до наказу Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області від 03.06.2020 року № 84 поновлено малолітню [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області. Відповідно до Акту обстеження умов проживання складеного 06.10.2020 року працівники Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області з метою з`ясування умов проживання та виховання дитини проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що квартира потребує ретельного прибирання, треба випрати білизну, мати зловживає спиртними напоями, дитина в садочок не ходить, за результатами якого попереджена про відповідальність при невиконанні своїх батьківських обов`язків належним чином. Згідно до Акту обстеження умов проживання складеного 27.01.2021 року працівники Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області з метою з`ясування умов проживання та виховання дитини проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що умови проживання задовільні, треба попрати білизну, за наслідком якого була проведена профілактична бесіда щодо належного утримання і виховання дитини. Відповідно до Акту обстеження умов проживання складеного 17.05.2021 року працівники Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області з метою з`ясування умов проживання та виховання дитини проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що кімнати потребують прибирання за наслідком якого на момент перевірки матері не було, зі слів бабусі, мати дитини зловживає по вечорам спиртними напоями, дівчинку часто залишає на неї. Згідно до Акту обстеження умов проживання складеного 27.05.2021 року працівники Служби у справах дітей ВЦА м. Авдіївка Донецької області з метою з`ясування умов проживання та виховання дитини проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що кімнати потребують прибирання, за результатами якої проведена профілактична бесіда, попереджена про відповідальність при невиконанні своїх батьківських обов`язків належним чином. Згідно до листа Відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 24.05.2021 року № 5310/305/2021 вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка за час свого мешкання, зі слів сусідів, зарекомендувала себе з негативної сторони, підтримує відносини з місцевими особами схильними до антигромадської поведінки та що ведуть паразитичний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, стосунків з сусідами не підтримує, веде антигромадський спосіб життя, офіційно не працює. Притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - від 20.02.2020 року, за ч. 2 ст. 184 КУпАП - від 15.12.2020 року, 22.05.2020 року, за ст. 183 КУпАП - від 05.10.2020 року, 24.11.2020 року, 10.04.2021 року. Також у відношенні [PERSON] у відділенні поліції № 1 Покровського РУП було відкрито кримінальне провадження № 120210055140000024 від 18.01.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України. Представником позивача також була надана інформаційна довідка по відображеним інформації по справам щодо [PERSON] . Судом було досліджено відомості Єдиного Державного реєстру судових рішень та встановлено, що постановою Селидівського міського суду Донецької області від 08.04.2019 року у справі 242/1918/19 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП провадженням закрито в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2019 року у справі № 242/2089/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 14.06.2019 року у справі № 242/2150/19 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України закрито, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 02.04.2020 року у справі № 242/1417/20 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП провадженням закрито; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі № 242/1329/20 [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2020 року у справі № 242/2312/20 закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП; постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18.01.2021 року у справі № 242/46/21 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 184 КУпАП провадженням закрито в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Суд звертає увагу, що постанови Селидівського міського суду Донецької області від 08.04.2019 року у справі № 242/1918/19, від 14.06.2019 року у справі № 242/2150/19, від 02.04.2020 року у справі № 242/1417/20, від 11.06.2020 року у справі № 242/2312/20, від 18.01.2021 року у справі № 242/46/21 були закритими з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення чи за строками притягнення до адміністративної відповідальності. Однак із зазначених постанов судів, якими були закриті справи про адміністративні правопорушення, та постанов за якими особа була притягнена до адміністративної відповідальності слугують доказом щодо неналежної участі відповідача в вихованні малолітньої дитини. Відповідно до характеристики на дитину [PERSON] [INFO] , складеної 26.05.2021 року директором ДНЗ № 11 [PERSON] , мати майже не цікавиться успіхами доньки, не приймає участі у житті групи, співмешканець поводиться агресивно, погрожував розправою коли йому, нетверезому, не віддавали дитину. Згідно висновку № 0504/01-15 від 03 червня 2021 року, Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з листа Авдіївського міського центру соціальних служб Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 10.06.2021 року № 01-20/118 було зазначено висновок про те, що не зважаючи на тривалий соціальний супровід сім`ї [PERSON] , значних результатів у подоланні складних життєвих обставин не спостерігається. Згідно до розпорядження Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 19.11.2021 року № 1049 передано з 17.11.2021 року на виховання до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] малолітню дитину з родини, яка опинилась у складних життєвих обставинах - [PERSON] , [INFO] , строком на три місяці. У відповідності до Договору від 22.11.2021 року про патронат над дитиною, укладеного між керівником Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області [PERSON] , громадянкою [PERSON] та громадянкою [PERSON] , патронатний вихователь зобов`язується забезпечувати та здійснювати патронат над дитиною [PERSON] , [INFO] , влаштованої в сім`ю патронатного вихователя Авдіївською міською військово-цивільною адміністрацією Покровського району Донецької області на час подолання матір`ю дитини складних життєвих обставин, відповідно до розпорядження керівника Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 19.11.2021 р. № 1049 «Про влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя». Відповідно до листа відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 26.01.2022 року № 854/305/2022 [PERSON] притягалась до відповідальності за ч. 1 ст. 185 ККУ від 22.12.2020 року, за ч. 1 ст. 185 ККУ від 05.02.2021 року, за ст. 183 КУпАП від 10.04.2021 року, від 17.06.2021 року, від 29.07.2021 року, від 29.10.2021 року, характеризується, як людина, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, спілкується з людьми які ведуть аморальний спосіб життя. Згідно до листа Авдіївського міського центру соціальних служб Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 21.01.2022 року № 01-20/12 результатів у подоланні складних життєвих обставин в сім`ї [PERSON] взагалі не спостерігається, вважають що рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] є доцільним. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 22.08.2011 року була прийнята молодшим оператором АВЗ-30 на приватне підприємство «Кадрсервіс-3» та 26.09.2011 року звільнена за власним бажанням. Згідно до листа Авдіївського міського центру зайнятості № 71/01-51-2022 від 01.02.2022 року [PERSON] перебувала на обліку чотири рази: з 08.10.2019 по 07.03.2020, приймала участь у громадських роботах з 17.10 по 31.10.2019 та з 02.03 по 06.03.2019, реєстрацію припинено через невідвідування центру зайнятості протягом 14 робочих днів з дня припинення участі у громадських роботах; з 13.08.2020 по 21.08.2020, реєстрацію припинено через невідвідування центру зайнятості; з 30.03.2021 по 31.03.2021 перебувала на обліку, реєстрацію припинено через невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів; з 11.10.2021 по 18.11.2021, реєстрацію було припинено через невідвідування центру зайнятості протягом 14 робочих днів з дня припинення участі у громадських роботах. Відповідно до розпорядження Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 17.02.2022 року № 143 було продовжено термін перебування малолітньої [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] з 17.02.2022 року строком на три місяці. Розпорядженням Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 16.05.2022 року № 229 було з 18 травня 2022 року продовжено дію договору про патронат над дитиною ( [PERSON] ) на період воєнного стану та протягом одного місяця після його припинення, з 18.05.2022 року продовжено перебування малолітньої [PERSON] , 15.10.2015 року у сім`ї патронатного вихователя на період воєнного стану та протягом одного місяця після його припинення. У відповідності до Акту № 40 обстеження умов проживання складеного 05.09.2022 року працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Стеблівської селищної ради, головним спеціалістом відділу з питань захисту прав дитини ССД Звенигородської РДА та старости с. Заріччя, з метою обстеження умов проживання матері дитини за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що санітарний стан задовільний, облаштовують будинок для проживання, умов для проживання дитини у будинку не створені. Як вбачається з довідки-характеристики виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 08.11.2022 року № 366/02-33, [PERSON] , [INFO] , з 27.07.2022 року проживає за адресою [ADDRESS] має статус внутрішньо переміщеної особи, проживає разом з матір`ю, [PERSON] , та співмешканцем, [PERSON] , та проживає за рахунок тимчасових заробітків (зі слів), які трапляються рідко, постійного доходу не мають, участі в громадському житті села не приймає. Згідно до характеристики Авдіївської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 6 Авдіївської міської ради Донецької області від 16.01.2023 року № 01-15/1 [PERSON] , 2015 року народження з 01.09.2022 року була зарахована до навчання до першого класу (дистанційна форма навчання). За час навчання дівчинка виявила себе старанно та відповідально, на уроках працює активно, спокійна, доброзичлива, легко спілкується з однокласниками, повністю забезпечена шкільним приладдям, має підручники, робочі зошити тощо, зовнішній вигляд завжди охайний. З вересня 2022 року матір [PERSON] [PERSON] на зв`язок з класним керівником або адміністрацією школи не виходила, навчанням доньки не цікавилась, участь у навчально-виховному процесі своєї доньки не приймала. З перших днів навчання патронатний вихователь - [PERSON] цікавиться навчанням дитини, сприяє її навчанню, підтримує зв`язок з класним керівником. В судовому засіданні була допитаною свідок, [PERSON] , яка надала пояснення, що дитина, [PERSON] , перебуває у патронатного вихователя [PERSON] , коли потрапила до патронатної сім`ї, була в жахливому стані та в дитини були відсутніми навички до догляду за собою та гігієни, під час розмов дитина вела розмови про те, як мати п`є, як відвідувала з матір`ю генделик замість садику, про вимкнення світла за несплату за електроенергію. Також було зазначено, що дитина, коли потрапила до патронатної сім`ї, вперше скуштувала торт. Стосовно матері дитини, [PERSON] , зазначила, що коли були у м. Авдіївці мати приблизно раз на тиждень могла зустріти дитину та відвести її до садику, зараз виходить на зв`язок рідко, до дитини не приїжджає, про місце знаходження дитини особисто не повідомляла, проте місце знаходження дитини матері відоме, в спілкуванні з дитиною матері перешкод не вчиняє. Зазначила, що дитина навчається у школі у першому класі дистанційно, мати допомоги у навчанні не надає, участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на дитину не надає, до дитини не приїжджає, успіхами в навчанні не цікавиться, у спілкуванні з дитиною перешкод не чинять. Також зазначила, що пропонувала відповідачу допомогу по усуненню перешкод, які послугували для передачі дитини до патронатного вихователя, однак вона зазначену пропозицію проігнорувала. Свідок, [PERSON] , під час судового засідання надала пояснення, відповідно до яких зазначила, що з 17 листопада 2021 року у неї знаходиться на вихованні дитина [PERSON] , яка була в жахливому стані, при вивчені особистої карточки стало відомо про перенесення дитиною двох опіків, останній з яких з наслідком 10 денної реанімації та пересадкою шкіри, стосовно спілкування матері, [PERSON] з дитиною то раз на два тижні [PERSON] відвідувала свою дитину поки знаходились у м. Авдіївці, наразі місцезнаходження дитини [PERSON] повідомлялось та є відомим, [PERSON] дитину не відвідувала жодного разу, дзвонить з різною періодичністю, допомоги на виховання дитини не надавала, до дитини не приїжджає. Також було зазначено, що дитина, [PERSON] , навчається дистанційно в першому класі, мати дитини знає про те, що дитина навчається, проте не цікавиться її успіхами у навчанні, також відповідач не цікавиться її культурними та фізичним розвитком, її соціальним оточенням. Не бере участі у її розвитку, вихованні та навіть не намагається вчинити дій для цього. Під час судового засідання також була вислухана думка дитини, [PERSON] , за участю практичного психолога Авдіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Авдіївської міської ради Донецької області [PERSON] , яка зазначила, що мати, [PERSON] , дзвонить їй приблизно раз на тиждень, з днем народження не вітала та не приїжджала до неї, однак питала що їй подарували, про її навчання стан здоров`я, її оточення не цікавилась. Крім того дитина зазначила, що коли вони жили разом з матір`ю в Авдіївці вона не здійснювала над нею догляд та не годувала її, нічого їй не покупувала, водила вечорами у гості де вживала мати алкоголь. Також дитина зазначила, що не хоче повертатися та жити як раніше. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Так, на день розгляду справи, на адресу суду документів, на підставі яких можливо було б встановити належні житлові умови для проживання дитини за адресою відповідача до суду не надходило, доказів, які б свідчили про вжиття заходів відповідачем щодо належного утримання і виховання дитини не надано, результатів про подолання складних життєвих обставин в сім`ї [PERSON] та щодо зміни способу життя, які б надали можливість встановити забезпечення інтересів дитини та про працевлаштування відповідача, до матеріалів справи не долучено. Дитина висловлює своє бажання не повертатися до матері. В матеріалах справи наявні відомості про визнання [PERSON] винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП. З наданих до матеріалів справи документів та пояснень [PERSON] участі в піклуванні та розвитку дитини не приймає, успіхами в навчанні не цікавиться, не спілкується з дитиною в обсязі, для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересів до внутрішнього світу дитини, тобто свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та розвитку малолітньої [PERSON] . Таким чином, з метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач веде аморальний спосіб життя, не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання дочкою доступу до культурних та інших духовних цінностей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Відповідно до вимог п.п. 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач Служба у справах дітей Авдіївської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області у відповідності до положень п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн. 00 коп. Крім того, суд вважає необхідним наголосити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved