Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2019 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив: - визнати [PERSON] власником квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером № 276843080000: квартира загальною площею 46,5 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] під номером запису про право власності: 8913140; - зобов`язати [PERSON] передати [PERSON] квартиру загальною площею 46,5 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] , ключі та технічний паспорт на квартиру; - виселити з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстрації в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] - виселити з квартири [ADDRESS] з наданням іншого житлового приміщення та зняти з реєстрації в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом позивач посилається на наступне. [INFO] померла [PERSON] , про що 22.07.2014 р. складено відповідний актовий запис № 297. 14.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського району у м. Києві видано (повторно) свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Зазначає, що він є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського району у м. Києві 08.12.2015. Посилається на те, що 16.01.2015 р. він звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері, [PERSON] - квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , в якій він постійно проживав з матір`ю до моменту її смерті та до лютого 2015 року. 16.01.2015 р. за його заявою державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Виноградовою А.І. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис № 56996157 про реєстрацію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 39376236 від 16.01.2015. 22.01.2015 р. постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Виноградової А.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначає також, що в березні 2015 року від раніше невідомої позивачу [PERSON] стало відомо, що від імені його матері, [PERSON] , 14.02.2014 р. був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за якими право власності на квартиру перейшло до [PERSON] 24.02.2015 р. позивачем подано заяву до правоохоронних органів, за якою порушено кримінальне провадження № 201510009002079 щодо шахрайського заволодіння квартирою, що знаходиться в [ADDRESS] . 15.09.2015 р. позивачем подано до Солом`янського районного суду м. Києва позовну заяву до [PERSON] та приватного нотаріуса Лавриненко О.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.02.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І., зареєстрований в реєстрі № 147. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2018 р. у справі № 760/17128/15-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного районного суду від 25.07.2019 р. (апеляційне провадження № 22-ц/824/1844/2019) визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 14.02.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І., зареєстрований в реєстрі № 147. Позивач також посилається на обставини, встановлені судом в справі № 760/17128/15-ц, що на його думку мають преюдиційне значення для даного провадження, а саме: «23 грудня 2013 року [PERSON] видано довіреність на ім`я [PERSON] , якого уповноважено управляти та розпоряджатись її майном, зокрема продати квартиру [ADDRESS] та купувати інше майно, довіреність посвідчена державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. 14 лютого 2014 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І., зареєстрований в реєстрі № 147. Згідно із договором він вчинений особисто [PERSON] , остання зобов`язалась передати ключі та технічну документацію, звільнити квартиру та знятися з реєстрації до 28 лютого 2014 року. Продаж квартири відповідно до умов договору вчинено за 435 978 rpн., а на підтвердження оплати надано платіжне доручення № 74 від 14 лютого 2014 року AT «Банк «Фінанси та Кредит». Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження. Згідно з даними довідки житлово-експлуатаційної організації від 12 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі з 1965 та 1998 року відповідно. [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть. 02 березня 2015 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. 06 березня 2015 року [PERSON] зареєструвала своє та дочки місце проживання у цій квартирі. В межах кримінального провадження № 12015100090002079 Київськими міським центром судово-психіатричної експертизи проведено посмертну судово-психіатричну експертизу стану(висновок № 378 від 06 травня 2015 року) [PERSON] , згідно з висновком якого у період укладення договору купівлі-продажу квартири 14 лютого 2014 року страждала на стійкий психічний розлад у вигляді органічного ураження головного мозку, судинного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням (А07.8 згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом у період листопад 2013 по березень 2014 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними; за своїм психічним станом у період 14 лютого 2014 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Такі самі висновки підтверджені висновком посмертної судово-психіатричної експертизи № 44 від 10 жовтня 2017 року, проведеною Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології». Посилається на те, що оспорюваний договір був визнаний недійсним відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України. Проте, позивач зазначає, що технічна документація на квартиру [ADDRESS] була передана [PERSON] на підставі недійсного правочину, що стало підставою відмови нотаріуса [PERSON] у отриманні свідоцтва про право на спадщину на цю квартиру. При цьому, копія такої технічної документації була долучена до матеріалів судової справи № 760/17128/15-ц за клопотанням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , яка на сьогодні фактично володіє квартирою, право власності на яку в порядку спадкування належить [PERSON] . На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити, посилаючись при цьому, зокрема, на ст. 388 ЦК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.09.2019 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. 18.09.2019 р. ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання. 11.01.2020 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Богатиренко О.В. до суду подано відзив на позов, в якому вона заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що [PERSON] категорично заперечує проти позову [PERSON] з урахуванням нижченаведеного обґрунтування. В той же час, [PERSON] подано до Солом`янського районного суду міста Києва зустрічний позов до [PERSON] про стягнення суми відшкодування збільшення вартості квартири [ADDRESS] . Подача зустрічного позову не є визнанням первісного позову [PERSON] , однак у випадку задоволення судом первісного позову [PERSON] , є доцільним одночасне вирішення питання про стягнення з Позивача суми відшкодування на користь [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] з огляду на наступне. Так, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Квартира була придбана на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 02.03.2015 р. між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем. Придбання квартири [PERSON] відбувалося за посередництва агенції нерухомості «Благовіст», які здійснювали перевірку об`єкта нерухомості та запевнили, що з документами на квартиру все гаразд. Ціна квартири згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2015 р. була визначена в розмірі 407000,00 грн. Проте, фактично, сума сплачена [PERSON] за спірну квартиру становила 1 050 000,00 грн., що станом на момент укладення договору було еквівалентно 35 000,00 доларів США, про що свідчить розписка, написана продавцем [PERSON] . На момент придбання (02.03.2015 р.) квартира [ADDRESS] потребувала ремонту, оскільки навіть візуально було видно, що в помешканні не робили навіть дрібного поточного ремонту з моменту побудови будинку. Придбавши квартиру у [PERSON] , нова власниця розпочала в квартирі капітальний ремонт. Зокрема: була замінена підлога, каналізаційні комунікації, електропроводка, утеплено та засклено балкон, виконано шпаклювання стін, поклейка шпалер, заміна дверей та багато іншого. Після проведеного ремонту [PERSON] з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] почали проживати в квартирі [ADDRESS] де і проживають по теперішній час. [PERSON] не має іншого житла для проживання її сім`ї, окрім спірної квартири, яку добросовісно придбала за відплатним договором у [PERSON] через агентство нерухомості «Благовіст». Наголошує, що для Відповідача-3, [PERSON] , [INFO] , вказане помешкання є єдиним житлом, яке, у випадку задоволення позову [PERSON] , вона може втратити. Вважає, що [PERSON] свідомо повідомляє суду неправдиву інформацію, про те, що він не знав про укладений його матір`ю договір купівлі-продажу квартири від 14.02.2014 р. і що вказане майно вибуло з його володіння поза волею. Підставами для такого твердження є наступні докази: 14.02.2014 р. між [PERSON] (особисто) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наступне: 28.02.2014 р. приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] набули у власність кожен по 1/2 частки квартири [ADDRESS] . З вищенаведеного, на думку представника відповідача слідує, що за два тижні після продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] саме за кошти отримані від продажу спірної квартири було придбано квартиру в Пирятинському районі. Квартира [ADDRESS] була придбана для [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей цих осіб, виданих на ім`я [PERSON] . Вищенаведене свідчить про свідомий продаж спірного майна покійною [PERSON] та обізнаність про це Позивача [PERSON] . Саме наявність в діях власника, а в даному випадку - спадкоємця [PERSON] , волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже зазначає, що [PERSON] разом зі своєю покійною матір`ю є співвласником квартири в [ADDRESS], тобто має житло, однак приховав цей факт від суду. Натомість, [PERSON] не має іншого житла для проживання сім`ї, окрім спірної квартири, яку добросовісно придбала за відплатним договором у [PERSON] через агентство нерухомості «Благовіст». В позовній заяві [PERSON] вказує, що 23.12.2013 р. [PERSON] видано довіреність на ім`я [PERSON] , якого уповноважено управляти та розпоряджатись її майном. Так, дійсно, під час розгляду справи №760/17128/15-ц Солом`янським районним судом міста Києва було з`ясовано, що [PERSON] 23.12.2013 р. видала нотаріально і посвідчену довіреність, зареєстровано в реєстрі за №4-1084, на ім`я [PERSON] . Дана довіреність була посвідчена державним нотаріусом Основенко Л.М. Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, 1 вул. Гната Юри, 9). Крім того, в один день разом з матір`ю 23.12.2013 р. [PERSON] також видав нотаріально посвідчену довіреність на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №4-1085. Ця довіреність також була посвідчена державним нотаріусом Основенко Л.М. Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, вул. Гната Юри, 9). Отже, позивач [PERSON] має власне житло (двокімнатну квартиру), яке було придбано за його згодою та, ймовірно, на кошти отримані від продажу спірної квартири, Такі дії [PERSON] свідчать про те, що він був обізнаний про наміри матері продати квартиру та свідомо бажав настання цієї події. При цьому, представник відповідача вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності. Зазначає, що Солом`янським районним судом міста Києва розглядалася справа №760/17128/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації договору, визнання права власності на майно, треті особи: [PERSON] , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві. З вказаним позовом [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва 15.09.2015 р. Під час розгляду справи №760/17128/15-ц [PERSON] користувався правовою допомогою адвоката Панченко Н.О. Як видно з інформаційної довідки №59229213 від 17.05.2016 р., що додана позивачем до позовної заяви (додаток №14), власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Отже, на думку представника відповідача, будучи з 17.05.2016 р. обізнаним про перебування спірного помешкання у власності [PERSON] , позивач впродовж трьох років не звертався з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та усунення перешкод в користуванні житлом, що свідчить про пропуск [PERSON] строку позовної давності. Зважаючи на вищевикладене, Відповідач [PERSON] робить заяву про пропуск [PERSON] строку позовної давності та просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України. 11.01.2020 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Богатиренко О.В. до суду подано зустрічний позов, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 193 632,00 грн. Обґрунтовуючи зустрічний позов посилається на те, що Зазначає, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] . Так, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Квартира була придбана на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 02.03.2015 р. між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем. Придбання квартири [PERSON] відбувалося за посередництва агенції нерухомості «Благовіст», які здійснювали перевірку об`єкта нерухомості та запевнили, що з документами на квартиру все гаразд. Ціна квартири згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2015 р. була визначена в розмірі 407000,00 грн. Проте, фактично, сума сплачена [PERSON] за спірну квартиру становила 1 050 000,00 грн., що станом на момент укладення договору було еквівалентно 35 000,00 доларів США, про що свідчить розписка, написана продавцем [PERSON] . На момент придбання (02.03.2015 р.) квартира [ADDRESS] потребувала ремонту, оскільки навіть візуально було видно, що в помешканні не робили навіть дрібного поточного ремонту з моменту побудови будинку. Придбавши квартиру у [PERSON] нова власниця розпочала в квартирі капітальний ремонт. Зокрема: була замінена підлога, каналізаційні комунікації, електропроводка, утеплено та засклено балкон, виконано шпаклювання стін, поклейка шпалер, заміна дверей та багато іншого. Після проведеного ремонту [PERSON] з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] почали проживати в квартирі [ADDRESS] де і проживають по теперішній час. [PERSON] не має іншого житла для проживання її сім`ї, окрім спірної квартири, яку добросовісно придбала за відплатним договором у [PERSON] через агентство нерухомості «Благовіст». Оскільки [PERSON] в спірному помешканні було проведено ремонт (здійснено невід`ємні поліпшення), внаслідок чого ринкова вартість квартири збільшилась,

Outcome: dismissed