Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони зі своїм чоловіком одружилися 16 липня 1983 року; -згідно рішення №6 від 17 лютого 1987 року на ім`я її чоловіка видано земельну ділянку для будівництва житлового будинку у [ADDRESS] ; -в травні 1986 року, відповідно до акту, виданого комісією по благоустрою при виконавчому комітеті Вишківської Ради народних депутатів, їм було передано в натурі земельну ділянку для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , яку на даний час перейменовано в вулицю «Елітну»; -відповідно до рішення виконавчого комітету Хустської районної ради №216 від 09.09.1987 року на ім`я [PERSON] видано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та видано свідоцтво на забудову садиби по [ADDRESS] ; -згідно паспорта на забудову земельної ділянки № [NUMBER] від 11.09.1987 забудовником є [PERSON] ; -після отримання дозвільних документів вони з чоловіком розпочали будівництво житлового будинку, яке закінчили у 1988 році; -з того часу і по теперішній вона проживає в цьому будинку, здійснює за ним догляд та благоустрій; -в цьому ж будинку проживав і у 2015 році помер її чоловік - [PERSON] ; -на момент смерті чоловіка в будинку були зареєстровані їх діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; -на сьогоднішній день з нею в будинку проживає донька [PERSON] ; -таким чином, спірний будинок збудований до 5 серпня 1992 року і прийняття його в експлуатацію не вимагалося; -цей будинок не є самочинним будівництвом, входить до складу спадщини за померлим [PERSON] , померлим [INFO] , однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту; -відповідачами у справі є їх діти як спадкоємці першої черги і, оскільки спору щодо спадкового майна не існує, вона звернулася до нотаріуса за консультацією щодо прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка; будь-хто зі спадкоємців першої черги спадщину не приймав та фактично не вступав у її володіння; -нотаріусом їй було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок; -відсутність правовстановлюючого документу на будинок у вигляді свідоцтва про право власності на житло вона пояснює тим, що після завершення будівництва власники не виготовляли правовстановлюючі документи, оскільки на той час на території України діяв ЦК Української РСР, який визначав, що в особистій власності громадян може бути житловий будинок, при цьому наявність такого права не пов`язувалась з його обов`язковою державною реєстрацією; -право власності на будинок посвідчувалось будівельним паспортом та свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP при наявності рішення про виділення земельної ділянки під забудову; -відповідно до роз`яснень пленуму ВСУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 та на період дії Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української СРСР», що затверджена Міністерством комунального господарства Українського PCP 31.01.1966 - державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості і може бути підтвердженою довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Також відповідно до вказаних роз`яснень, право власності на житловий будинок, збудований на період дії Інструкції, може бути посвідчене записом в погосподарській книзі та тривалим фактом володіння цим майном особою, що померла, звернулася до суду з позовом та просить: визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, згідно яких позов визнали, проти його задоволення не заперечували та просили розглянути справу в їх відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Хустської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечувала, повідомила, що за померлим [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася та просила розглянути справу в відсутність представника Хустської державної нотаріальної контори. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки, відповідачів та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову та відсутність заперечень проти позову зі сторони третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved