Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

18 жовтня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 11 жовтня 2021 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом Миколаївської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2011 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2011 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. [INFO] донька досягла повноліття, разом з тим навчається на денному відділенні в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. На період навчання дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати доньку, тому змушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила заяву, в якій просить в зв`язку з зайнятістю на військовій службі розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, виклик відповідача здійснений в порядку частини 7 статті 128 ЦПК України, крім цього він сповіщений відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, а тому вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 15 лютого 2023 року справа розглядається в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі, який 24 жовтня 2011 року розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження від 15 жовтня 2003 року, серії [NUMBER] , відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2011 року з відповідача на утримання доньки на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Видано виконавчий лист (а.с. 11). На сьогодні дитина досягла повноліття. З огляду на довідку Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова, ІV рівень акредитації, від 27 вересня 2021 року №697 [PERSON] навчається на першому курсі, факультет ФМП, форма навчання денна, термін навчання до 30 червня 2025 року (а.с. 5). Позивачка 21 вересня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Під час державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 37). Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина 2 статті 182 СК України). [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та з огляду на денну форму навчання не працює, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є батьком [PERSON] , особою працездатного віку, який інвалідності та інших утриманців не має, обставини, що спростовують зазначене відсутні. Доказів неспроможності оплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки відповідачем не надані. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved