Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Виконуючий обов`язки директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що згідно ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків професійного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки 6 місяців, а саме: з 11.10.2022 по 11.04.2025. На підставі путівки Міністерства освіти та науки України від 28 вересня 2022 року №208, [PERSON] було направлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка, де наказом №11-«З-УДЗ» неповнолітній був зарахований до складу учнів. Однак, у вище вказаній ухвалі суду не було вирішено питання про відшкодування батьками частини витрат на утримання дитини вирішено не було. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього є [PERSON] , [INFO] , а батьком [PERSON] , який записаний за вказівкою матері. Згідно постанови КМУ №1243 від 26.08.2002 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернат них навчальних закладів» за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІ ступенях, загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх замінюють щомісяця вносять плату у розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї. З метою врегулювання питання щодо сплати коштів, навчальним закладом надіслано відповідачу відповідний лист-повідомлення, на який [PERSON] не відреагувала, що свідчить про її небажання добровільно сплачувати кошти. Вимогами позову позивач просить стягнути із відповідача на його користь кошти у розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 11 жовтня 2022 року по 11 квітня 2025 року, а також понесені судові витрати. Явка сторін по справі: Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, \~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялася належно, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~розглядає справу\~у судовому\~засіданні за\~відсутності позивача\~і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державних реєстрацію народження, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.17). Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року по справі №283/1498/21, застосовано щодо неповнолітнього [PERSON] примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до професійного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки 6 місяців. Початок строку примусових заходів виховного характеру [PERSON] відраховувати з моменту його доставки до професійного училища соціальної реабілітації (а.с.10-13). Згідно Путівки №208 Міністерства освіти і науки України від 28 вересня 2022 року неповнолітнього [PERSON] направлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка в смт. Балахівка Петрівського району Кіровоградської області по вул. Шкільна, 5 (а.с.14). Наказом №11 «З-УДЗ» від 11.10.2022, [PERSON] з 11 жовтня 2022 року зараховано до складу учнів на базі неповної базової середньої освіти, відповідно до робочого навчального плану та освітніх програм в групу ШЛП-22 за професією «Штукатур», «Лицювальник-плиточник» (а.с.15). Таким чином, термін перебування [PERSON] у навчально-виховній установі, згідно ухвали Малинського районного суду, триватиме до 11 квітня 2025 року. Згідно листа №391 від 11.10.2022 року, виконуючий обов`язки директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка повідомив [PERSON] внесення плати згідно п.1 постанови КМУ №1243 від 26.08.2002 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернат них навчальних закладів» в розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї (а.с.18). Наказом Міністерства освіти і науки України №43-к від 30.01.2015, виконуючим обов`язки директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка призначено [PERSON] з 05 лютого 2015 року (а.с.19). Мотиви та застосовані норми права. Згідно\~з ст.\~264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати і таке інше. Згідно з ст.ст. 15,16\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно з п. 17 Положення про професійне училище соціальної реабілітації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.1993 № 859, утримання учнів (вихованців) в училищі здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. В свою чергу, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначено, що часткове відшкодування витрат на утримання дітей у приймальниках-розподільниках для дітей, загальноосвітніх школах і професійних училищах соціальної реабілітації, центрах медико-соціальної реабілітації дітей здійснюється за рахунок батьків (усиновителів) або опікунів і піклувальників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такий порядок встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.1993 року №859 «Про організацію діяльності спеціальних навчальних закладів для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання», пунктом 6 якої визначено, що плата за утримання учнів у загальноосвітній школі соціальної реабілітації та професійному училищі соціальної реабілітації справляється з батьків у розмірі 20% коштів, що припадають на одного члена сім`ї. Аналогічну норму містить і Порядок встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства освіти та науки України від 21.11.2002 року № 667. Пунктом 3.1 вказаного Порядку визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату в розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів, загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» встановлено, що за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті I-III ступеня (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату у розмірі 20 % середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимога щодо стягнення із [PERSON] коштів на утримання неповнолітнього сина в закладі соціальної реабілітації є обґрунтованою та такою, що узгоджується з положеннями закону. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена за подання позовної заяви.

Outcome: approved