Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

04.07.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 722. Відповідно до п. 1 Попереднього договору у строк до тридцятого червня дві тисячі двадцять першого року Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача з укладанням договору купівлі-продажу, а Позивач зобов`язується прийняти і оплатити квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,6 кв.м, в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельних ділянках площею 0,0335 га, кадастровий номер якої - 3222486200:03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер якої -3222486200:03:006:5443, що знаходиться в [ADDRESS] від № 133/25 (сто тридцять три дріб двадцять п`ять) та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором. Пунктом 4 Попереднього договору передбачено, що при укладенні цього договору на підтвердження намірів сторін Позивач передав, а Відповідач прийняв грошову суму в розмірі 288 258 (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень, що еквівалентно 10 700 (десять тисяч сімсот) доларів США. Залишок суми у розмірі 100 гривень, Позивач зобов`язується сплатити до тридцятого червня дві тисячі двадцять першого року. Відповідно до п. 5 Попереднього договору сторони також домовились, що у випадку відмови (ухилення) Відповідача від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованому з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Відповідач повинен повернути Позивачу одержану від нього суму авансового платежу на протязі одного місяці. 30.06.2021 року на виконання умов Попереднього договору Позивач звернулася до відділу продажів для укладання Основного договору та сплати відповідно до п. 4 Попереднього договору 100 (ста) гривень, але отримала відмову. У зв`язку з тим, що з Позивачем відмовились укладати Основний договір та надавати розрахунковий рахунок, вона вимушена була викликати працівників поліції, які відібрали в неї пояснення та заяву про вчинення Відповідачем кримінального правопорушення. Тобто Відповідач, у строк визначений Попереднім договором, не виконав свої зобов`язання щодо передання у власність Позивача з укладенням договору купівлі-продажу квартири; сплачену суму авансового платежу до 31.07.2021 року Позивачу не повернув. 07.10.2021 року Відповідач повернув Позивачу частково авансовий платіж в розмірі 1000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 07.10.2021 року 26 350,00 грн. Оскільки Позивачка передала Відповідачу аванс у розмірі 288 258,00 гривень, що еквівалентно 10700 (десять тисяч сімсот) доларів США, то застосуванню підлягає частина друга статті 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання Відповідача триває, офіційний курс гривні до долара США змінився, сума боргу станом на 11.10.2022 року, еквівалентна 9700,00 дол. США становить 354 632,00 гривень. У зв`язку з тим, що до 30.06.2021 року договір купівлі-продажу укладений не був, Відповідач не виконав своїх зобов`язань за Попереднім договором, Основний договір укладено не було, Відповідач частково повернув авансовий платіж, від спілкування та повернення всієї суми авансового платежу ухиляється, а тому Позивач вимушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Всього нараховано штрафних санкцій 10 913,02 гривень. На підставі вище наведеного, позивач просила (з врахуванням уточнених позовних вимог) суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 354 632,00 грн., 3 % річних у розмірі 10 913,02 гривень та судовий збір в розмірі 3655,45 гривень. 02.09.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче провадження у справі. 20.12.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. 10.02.2023 року позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового був повідомлений у визначеному чинним законодавством порядку. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 722. Відповідно до п. 1 Попереднього договору у строк до тридцятого червня дві тисячі двадцять першого року Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача з укладанням договору купівлі-продажу, а Позивач зобов`язується прийняти і оплатити квартиру [ADDRESS] , загальною площею 25,6 кв.м, в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельних ділянках площею 0,0335 га, кадастровий номер якої - 3222486200:03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер якої -3222486200:03:006:5443, що знаходиться в [ADDRESS] від № 133/25 (сто тридцять три дріб двадцять п`ять) та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором. Пунктом 4 Попереднього договору передбачено, що при укладенні цього договору на підтвердження намірів сторін Позивач передав, а Відповідач прийняв грошову суму в розмірі 288 258 (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень, що еквівалентно 10 700 (десять тисяч сімсот) доларів США. Залишок суми у розмірі 100 гривень, Позивач зобов`язується сплатити до тридцятого червня дві тисячі двадцять першого року. Відповідно до п. 5 Попереднього договору сторони також домовились, що у випадку відмови (ухилення) Відповідача від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованому з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Відповідач повинен повернути Позивачу одержану від нього суму авансового платежу на протязі одного місяці. 30.06.2021 року на виконання умов Попереднього договору Позивач звернулася до відділу продажів для укладання Основного договору та сплати відповідно до п. 4 Попереднього договору 100 (ста) гривень, але отримала відмову. У зв`язку з тим, що з Позивачем відмовились укладати Основний договір та надавати розрахунковий рахунок, вона вимушена була викликати працівників поліції, які відібрали в неї пояснення та заяву про вчинення Відповідачем кримінального правопорушення. Тобто Відповідач, у строк визначений Попереднім договором, не виконав свої зобов`язання щодо передання у власність Позивача з укладенням договору купівлі-продажу квартири; сплачену суму авансового платежу до 31.07.2021 року Позивачу не повернув. 07.10.2021 року Відповідач повернув Позивачу частково авансовий платіж в розмірі 1000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 07.10.2021 року 26 350,00 грн. Оскільки Позивачка передала Відповідачу аванс у розмірі 288 258,00 гривень, що еквівалентно 10700 (десять тисяч сімсот) доларів США, то застосуванню підлягає частина друга статті 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання Відповідача триває, офіційний курс гривні до долара США змінився, сума боргу станом на 11.10.2022 року, еквівалентна 9700,00 дол. США становить 354 632,00 гривень. Щодо стягнення з Відповідача 3% річних: Основна сума заборгованості за договором: з 01/08/2021 до 07/10/2021 сума боргу складає 288 258,00 гривень, з 08/10/2021 до 20/07/2022 сума боргу складає 255 595,00 гривень, з 21/07/2022 до 10/11/2022 (курс НБУ 36,56 грн.) сума боргу складає 354 632,00 гривень. Період прострочення грошового зобов`язання: з 01/08/2021 до 07/10/2021 - 288 258,00 x 3 % x 68 : 365 : 100 = 1 611,09 гривень. з 08/10/2021 до 20/07/2022 - 255 595,00 x 3 % x 286 : 365 : 100 = 6 008,23 гривень. з 21/07/2022 до 10/11/2022 - 354 632,00 x 3 % x 113 : 365 : 100 = 3 293,71 гривень. Всього нараховано штрафних санкцій 10 913,02 гривень. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів кредитору. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача [PERSON] перед позивачем боргу у розмірі 354 632,00 гривень, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 10 913,02 гривень 3 % річних. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved