Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі. В обґрунтування позову позивач вказував, що йому належить на праві власності частка домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом КМНО Рафалович-Полегайко В.Ф. 06.09.2016 за реєстровим № 658, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 68994869 від 26.09.2016, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом КМНО Рафалович-Полегайко В.Ф. 10.10.2017 за реєстровим № 1036, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99828581 від 10.10.2017. Власником іншої частки вказаного домоволодіння є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. 10.02.2000 за реєстровим № 1-300, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності 09.03.2000 за реєстровим № 16122. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 17.08.2016 загальна площа домоволодіння становить 121,9 кв.м., житлова площа 58,3 кв.м. і воно складається з житлового будинку з прибудови під літ. «А», сараю під літ. «В», вбиральні під літ. «Г», сараю під літ. «И», гаражу під літ. «З», хвіртки під № 1, воріт під № 2, огорожі під № 3. Згідно до експлікацій приміщень до плану Житлового будинку, який міститься у вищезазначеному технічному паспорті, до складу житлового будинку під літ. «А» входять квартири, з яких: загальна площа квартири [ADDRESS] становить 57,5 кв.м., житлова - 30,8 кв.м., до якої входить 1-1 - сіни площею 5,5 кв.м., 1-2 - кухня площею 6,5 кв.м., 1-3 - житлова кімната площею 8,0 кв.м., 2-1 - сіни площею 2,4 кв.м., 2-2 - кухня площею 6, 3 кв.м., 2-3 - кладова площею 6,0 кв.м., 2-4 - житлова кімната площею 22,8 кв.м.; загальна площа квартири [ADDRESS] становить 64,4 кв.в., житлова - 27,5 кв.м., до якої входять: 3-1 - сіни площею 6,1 кв.м., 3-2 - кухня площею 9,3 кв.м., 3-3 - житлова кімната площею 11,8 кв.м., 3-4 - кухня площею 8,3 кв.м., 4-1 - сіни площею 5,4 кв.м.. 4-2 - кузня площею 7,8 кв.м., 4-3 - житлова кімната площею 15,7 кв.м. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди про можливість добровільного виділу в натурі їх часток у домоволодінні. Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують права позивача як власника об`єкта нерухомості на володіння, користування та розпорядження домоволодіння. Згідно з висновком експерта вказані частини житлового будинку мають окремі підключення від загальної мережі до систем електро, водо та газопостачання, систему каналізації, а також окрему систему опалення. Враховуючи викладене, позивач просить провести поділ домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 121,9 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., виділивши в натурі в особисту приватну власність [PERSON] приміщення квартири [ADDRESS] у житловому будинку під літ. «А» загальною площею 57,5 кв.м., житловою - 30,8 кв.м., а саме: 1-1 - сіни площею 5,5 кв.м., 1-2 - кухня площею 6,5 кв.м., 1-3 - житлова кімната 8,0 кв.м., 2-1 - сіни площею 2,4 кв.м., 2-2 - кухня площею 6,3 кв.м., 2-3 - кладова площею 6,0 кв.м., 2-4 - житлова кімната площею 22, 8 кв.м., разом з господарськими спорудами та будівлями: сарай під літ. «И», гараж під літ. «З», хвіртка під № 1, ворота під № 2, а [PERSON] - приміщення квартири [ADDRESS] у житловому будинку під літ. «А» загальною площею 64,4 кв.м., житловою - 27, 5 кв.м., а саме: 3-1 - сіни площею 11,8 кв.м., 3-4 - кухня площею 8,3 кв.м., 4-1 - сіни площею 5,4 кв.м.. 4-2 - кузня площею 7,8 кв.м., 4-3 - житлова кімната площею 15,7 кв.м., разом з господарськими спорудами та будівлями: сарай під літ. «В», вбиральня під літ. «Г», огорожа під № 3. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання за відсутності сторони позивача. При цьому, зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідач надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 3500 грн. 00 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved