Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

31.10.2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.09.2020 р., про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2019 р., про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2013 р., про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] , на момент подачі заяв про стягнення аліментів з позивача у розмірі 1/4 частини його заробітку/доходу на дочку [PERSON] та у розмірі 1/4 частини його заробітку/доходу на сина [PERSON] , знала, що на утриманні позивача знаходиться ще неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , тому стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , повинно було б проводитись у розмірі 1/3 частини заробітку/доходу платника аліментів, але даний факт не був врахований попередніми судовими рішеннями, оскільки, відповідач подавала заяви про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини, щоб в неї виходило 50% від заробітної плати позивача. При стягненні з позивача аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , призводить його до скрутного матеріального становища, адже з заробітної плати позивача стягують 75% грошових коштів, хоча стягнення повинно було б відбуватись у розмірі 50% його заробітку та доходу. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.12.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( а.с.32-33). Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав заявлених в позовній заяві, наполягав на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Вказала, що позивач є її чоловіком вони проживають разом. Були моменти коли вони разом не проживали, тому вона стягнула з нього аліменти на утримання дітей, виконавчі листи перебувають на виконанні, вона їх не відкликала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила що отримує від позивача аліменти в мінімальному розмірі встановленому державою, близько 1300 грн., щомісячно, іншої матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачок, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2013 (справа №274/3063/13-ц) стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% передбаченого законом мінімального розміру для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2019 (справа №274/3561/19) стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , яка народилась [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.06.2019 і до повноліття дитини ( а.с.8). Судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.09.2020 (справа №274/5598/20) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.08.2020 до досягнення дитиною повноліття ( а.с.9). Представник позивача як на підставу зменшення розміру аліментів вказав, що стягнення з позивача аліментів у вищезазначеному розмірі призводить його до скрутного становища, оскільки з нього стягується 75% його заробітної плати. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.19 2СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд також звертає увагу на те, що при вирішенні даного спору суд насамперед має виходити з інтересів самої дитини, з балансу між інтересами дитини, правами батьків і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що із заробітної плати позивача стягуються аліменти в розмірі 75 % його заробітку ні представником позивача, ні позивачем суду не надано. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] вказала, що позивач сплачує аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дане твердження стороною позивача в судовому засіданні не спростовано. Крім того з показів відповідачки [PERSON] встановлено, що вона проживає з позивачем, отже всі кошти які він сплачує на утримання дітей [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] , 2017 р.н. отримує його дружина з якою він проживає та веде спільне господарство. В порушення вимог ст. ст. 12-13,76,81 ЦПК України позивачем ні до позовної заяви, ні представником позивача в судовому засіданні не надано доказів скрутного матеріального становища в якому від опинився після відрахування з його заробітної плати аліментів в розмірі 75 %. Також, суд враховує, що визначений судовими рішеннями розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Зменшення ж розміру стягнутих аліментів з позивача може негативно вплине на належне забезпечення його дітей та суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, зміну сімейного стану, чи здоров`я. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed