Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

13 липня 2022 року представник АТ «Альфа-Банк» - Ременюк Тетяна Олександрівна звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №2008/13-1-08-461 від 19.09.2008 року, яка становить 518063,62 грн. та складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 147974,23 грн., суми заборгованості за інфляційними витратами 370089,39 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 7770,95 грн. В обґрунтування\~заявленого позову\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що 15\~жовтня 2019\~року було\~ прийнято\~рішення щодо\~припинення Акціонерного\~товариства «УКРСОЦБАНК»\~шляхом приєднання\~до \~Акціонерного товариства\~«Альфа-Банк»\~де а\~п.п.1.2.\~визначено,\~що правонаступником\~щодо всього\~майна,\~прав та\~обов`язків АТ\~«Укрсоцбанк»,\~виникає у\~АТ «Альфа-Банк»\~з 15\~жовтня 2019\~року.\~19.09.2008\~року між Акціонерно-комерційним\~банком соціального\~розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008/13-1-08/461 відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 152000,00 доларів США. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Відповідно до договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого в неї виникла заборгованість перед кредитором, що зумовило звернення АТ «Альфа-Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 31.08.2022 року було прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявоюАкціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 14.02.2023 року представник позивача не з`явився, однак разом з позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялась належним чином, шляхом надіслання ухвали суду про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу відповідача згідно довідки з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судове засідання не з`явилась про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням строку зберігання», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлений належним чином. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 19.09.2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» було укладено договір кредиту № 2008/13-1-08/461, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 152000 доларів США. Відповідно до умов Договору Банк зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 152000,00 доларів США. Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Відповідно до наданого розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням відповідачем кредитної заборгованості за кредитним договором № 2008/13-1-08/461 від 19.09.2008 року загальна заборгованість відповідача за період з 28.01.2019 року по 28.01.2022 року складає 518063,62 гривень. 22 травня 2013 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 1644158 грн. 10 коп. заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 2008/13-1-08/461 від 19 вересня 2008 року та третейський збір у сумі 16841 грн. 58 коп. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу відповідач не скористалась процесуальним правом надати докази на спростування визначеного позивачем розміру заборгованості та підтвердження факту належного виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 травня 2013 року у справі № 127/13. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 28.01.2022 року має заборгованість, у розмірі 518063,62 грн., яка складається з: -суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 147974,23 грн., -суми заборгованості за інфляційними витратами 370089,39 грн. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином згідно ст. 599 ЦК України. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~ст. 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до правової позиції зазначеної у Постановах Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16, від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс1 та від 22 березня 2017 року у справі №363/3858/15-ц, встановлено, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє права на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 цього Кодексу. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що відповідач не виконала рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 травня 2013 року у справі № 127/13, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 28.01.2019 року по 01.01.2022 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню із відповідача на користь позивача Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» підлягають 3% річних від простроченої суми в розмірі 147974,23 гривень. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 7770,95 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved