Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

В листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом, в якому просив суд визначити йому та його брату [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті їх бабусі [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що [PERSON] мала чоловіка [PERSON] , 1935 р.н., який помер [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У [PERSON] від різних шлюбів залишилось два сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що він та його брат є єдиними спадкоємцями майна померлої бабусі [PERSON] , та, остання, за життя заповіт не складала. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено з огляду на пропуск позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що інших спадкоємців після смерті бабусі немає, та він, як спадкоємець, не звернувся вчасно до нотаріальної контори із відповідною заявою, в зв`язку із ускладненнями в зборі документів, що виникли внаслідок введення на території України воєнного стану та відбуванням його братом [PERSON] кримінального покарання. З огляду на викладене, позивач був позбавлений можливості у визначені законом строки реалізувати свої спадкові права, а тому він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, визначивши йому та його брату додатковий строк для подання відповідної заяви. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2022 року, справу було передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. В лютому 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглянути справу без участі представника відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року, у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на позов, відповідно до якого представник просить розглянути справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі, доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народися [INFO] в м. Києві, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народися [INFO] в м. Києві та його батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] та із 29.09.2021 року відбуває міру кримінального покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35»), в зв`язку із засудженням 13.08.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, що підтверджується копією довідки. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народися [INFO] в м. Києві та його батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . 21.04.1987 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.03.2016 року у справі № 752/21091/15-ц, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , які із 28.08.1960 року перебували у шлюбі. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із наявних у справі доказів вбачається, що позивач є рідним онуком [PERSON] , яка на підставі свідоцтва про право власності на житло була власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа приватного нотаріуса КМНО Войтовського В.С. від 29.09.2022 року, було встановлено, що позивача було повідомлено про неможливість відкриття спадкової справи за його заявою. Доказів належного звернення брата позивача до нотаріуса із відповідною заявою, матеріали справи не містять. Позивач вказує, що у зв`язку із ускладненнями в зборі документів, що виникли внаслідок введення на території України воєнного стану та відбуванням його братом [PERSON] кримінального покарання, він був позбавлений можливості у визначені законом строки реалізувати свої спадкові права, та йому було повідомлено про пропуск встановленого законом строку та про необхідність звернення до суду. Судом встановлено, що позивач є рідним онуком [PERSON] , та спадкова справа після смерті бабусі позивача не заведена, в т.ч. з огляду на пропуск позивачем встановленого законом строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 57 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, 24 лютого 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено режим воєнного стану. Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в пункті 3 зазначено установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, слід звернути увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 Цивільного кодексу України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Так, позивач звернувся до суду з позовом, серед іншого, про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його бабусі. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, зокрема, введений військовий стан на території України через військову агресію, який позбавив можливості позивача вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В ході розгляду справи було встановлено, що спадщина за померлою ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, при цьому, позивач в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги викладені в позові обґрунтування, наявність у позивача обставин, внаслідок яких, останній, був позбавлений можливості вчасно та належно реалізувати свої спадкові права, а тому суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі є поважними, а відтак позов в частині визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , - є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Поруч із цим, в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визначення брату позивача [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , слід відмовити, оскільки, відповідно до вимог закону, брат позивача - [PERSON] , в разі порушення його спадкових прав, - не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду за захистом своїх прав із окремим позовом, та підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини за викладених в позові [PERSON] обставин відсутні, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного, та

Outcome: partial