Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

02.07.2022 року [PERSON] звернувся з позовом до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача Ужгородська міська рада, в якому просив суд: визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2019 року № 187; зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби, на підставі постанови АА 582684 від 09.06.2003 року, реєстраційний номер обтяження № 19637 від 28.05.2004 року; стягнути на його користь судовий збір. 11.08.2022 року [PERSON] подав до суду уточнений позов, в якому відповідачем зазначив [PERSON] , третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги на стороні позивача вказав Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Ужгородську міську раду, та в уточненому позові просив суд: визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2019 року № 187; зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Ужгорода та зобов`язати Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчинити дії щодо зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна; стягнути на його користь судовий збір. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він являється власником квартири [ADDRESS] . Для реєстрації права власності на житло він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради, після чого йому стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 240521900 від 15.01.2021 року, на квартиру [ADDRESS] Ужгородським MB ДВС накладено арешт на підставі постанови АА 582684 від 09.06.2003 року, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . 06.06.2019 року він звернувся до Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (на даний час - Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS] у зв`язку з тим, що він є власником даного нерухомого майна, але отримав відмову з підстав того, що він не є стороною виконавчого провадження для отримання інформації по виконавчим документам, а також що згідно інформаційної довідки із Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вище зазначеного нерухомого майна зазначено - [PERSON] . Проте дане твердження є неправомірним, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 241282739 від 21.01.2021 року у [PERSON] відомості про\~речові права\~на нерухоме\~майно відсутні (посвідчена копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 241282739 від 21.01.2021 року додається). Вирішити таке питання в позасудовому порядку він не може і тому звернувся до суду з цим позовом. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, але представник позивача подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутності позивача та представника. Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоч повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи. Про причини відсутності не повідомили. Суд, дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про право власності від 29.05.2019 року (а.с. 7), виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Із карточки прописки форми «А» (а.с. 8) та по квартирної карточки форми «Б» (а.с. 9) видно, що у квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 14.07.2005 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 240521900 від 15.01.2021 року на квартиру [ADDRESS] Ужгородським MB ДВС накладено арешт на підставі постанови АА 582684 від 09.06.2003 року, власником майна зазначений [PERSON] . Відповідно до листа Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №38073 від 21.06.2019 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про скасування арешту майна, оскільки він не є стороною виконавчого провадження. В цьому ж листі зазначено, що згідно інформаційної довідки із Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт Ужгородським МВ ДВС накладався на квартиру по [ADDRESS] , де власником зазначено [PERSON] , інших осіб або співвласників при цьому не зазначалось. Згідно звіту про оцінку від 02.08.2022 року (а.с. 42-83) вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 354000,00 гривень. Із рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04.05.2022 року у справі 308/6020/21 (а.с. 13-16) видно, що Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надіслав до суду лист, згідно якого строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а отже виконавче провадження, у межах якого винесена постанова про арешт майна, знищене, а тому Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді не має можливості надати матеріали виконавчого провадження на вимогу суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 cm. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] на законних підставах 29.05.2019 року отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , володіє і користується цією квартирою, як власник, суд доходе висновку, що є усі підстави визнати за [PERSON] право власності на спірну квартиру. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] не має ніякого відношення до виконавчого провадження, в рамках якого постановою АА №582684 від 09.06.2003 року накладався арешт на спірну квартиру. Наявність такого обтяження не дозволяє [PERSON] здійснювати повноваження власника спірної квартири в повному обсязі, а саме він вільно володіє і користується цією квартирою, однак в зв`язку із накладеним арештом позбавлений можливості розпоряджатись належним йому на праві власності майном, тому суд вважає вимогу [PERSON] про скасування арешту законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. З огляду на викладене,

Outcome: approved