Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Позивач зазначав, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8510215 від 03.10.2005 року йому на праві приватної власності належить 2/3 частини будинку [ADDRESS] , що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.11.2019 року №188025437. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в будинку [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований його син [PERSON] та колишня дружина [PERSON] 27.12.2018 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. [PERSON] не проживає за адресою реєстрації понад півтора ріку, а саме з 08 квітня 2017 року, без поважних причин про що складено акт про проживання громадян від 29.09.2019 року. За якою адресою проживає відповідач позивачу не відомо, всі прохання відповідача про зняття з реєстрації ігнорує. Враховуючи вищенаведене, вважає, що [PERSON] втратила право користування будинку [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому він, як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. 19 березня 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Бурлака О.В. про визнання удаваним договору дарування частини житлового будинку, поділ спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою суду\~від 07\~липня 2020\~року об`єднано в одне провадження первісний та зустрічний позови. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Бурлака О.В. про визнання удаваним договору дарування частини житлового будинку, поділ спільного сумісного майна подружжя залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимог підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що позивач є власником 2/3 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8510215 від 03.10.2005 року (а.с. 12), а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.11.2019 року №188025437 (а.с. 13-14). Право власності на вищевказану 2/3 частини будинку [ADDRESS] набуте [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 19.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №7539 (а.с. 10-11). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15-16). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в будинку [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований його син [PERSON] та колишня дружина [PERSON] (а.с. 19). Згідно акту проживання громадян від 29.09.2019 року, складеного мешканцем с. Пухівка, що проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та мешканцем с. Пухівка, що проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 08 квітня 2017 року по теперішній час (а.с. 18). Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , так як відповідач понад одного року не проживає у спірній квартирі. Також підлягає задоволенню позовна вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З огляду на те, що даним рішенням відповідача [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню.

Outcome: approved