Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Представник позивача 16.11.2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач - [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . Вихованням дитини декілька років та по сьогоднішній день займається бабуся - [PERSON] [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні доньки, тривалий час не мешкає з нею, не проявила жодного інтересу задля відновлення спілкування з дитиною, не зверталася до органів опіки та піклування щодо будь-яких обмежень чи ненадання можливості спілкування з дитиною. До того ж, [PERSON] не цікавиться успіхами дитини, її захопленнями, досягненнями, здоров`ям, мріями та планами на майбутнє. Зазначені факти розцінюються позивачем, як ухилення від виховання дитини матір`ю та свідомого нехтування нею своїми обов`язками, у зв`язку із чим звертається до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду, засобами поштового зв`язку заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання у якому просив розгляд справи проводити без його участі із урахуванням рішення виконавчого комітету від 26.01.2023 року №10. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.12.2015 року(повторно) Виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис№ 6. Батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.09.2022 року(повторно) Монастирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №25. Батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00036854545, 17.02.2012 року зареєстровано актовий запис про шлюб, реєстраційний номер 62883670. Відомості про чоловіка - [PERSON] , відомості про дружину - дошлюбне прізвище « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00036950995, 31.05.2013 року зареєстровано актовий запис про шлюб, реєстраційний номер 101898064. Відомості про чоловіка - [PERSON] , відомості про дружину - дошлюбне прізвище « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Із довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2022 року №6111-5001022553, №6111-5001023448 вбачається, що зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] ; фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до педагогічної характеристики Правдинського ліцею Білозерської селищної ради Херсонського р-ну, Херсонської обл., [PERSON] проживає та виховується у сім`ї бабусі [PERSON] , учениця всім необхідним забезпечена. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 03.02.2023 року від представника третьої особи надійшов висновок №10 від 26.01.2023 року затверджений рішенням Виконавчого комітету Монастирської міської ради Тернопільської області від 26.01.2023 року. Відповідно до висновку, законним представником, що супроводжує дитину є - [PERSON] . Мати [PERSON] самоусунулася на тривалий час від виховання та утримання дочки, тому орган опіки та піклування, виконавчий комітет Монастирської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , однак ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приділяє належної уваги розвитку та вихованню дитини, із викладеними обставинами у позовній заяві погоджується, про що зазначила у своїй заяві про визнання позовних вимог. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківськи обов`язків відносно [PERSON] , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно неї. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання відповідачем позовних вимог, досліджених судом доказів, вбачається, що відповідач не оспорює те, що безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та наддасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved