Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 07 серпня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на те, що шлюб з відповідачем не розірвано, фактично вони не проживають однією сім`єю, кожен із них живе окремим життям та вони ведуть окреме господарство. При цьому, відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхнього спільного неповнолітнього сина. Вона самостійно утримує сина, однак її доходи невеликі і цих коштів не вистачає для повноцінного утримання сина та забезпечення його всіх необхідним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 16.01.2023 вказаний позов прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позов у повному обсязі. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2статті 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 1999 року сторони по справі зареєстрували шлюб /а.с. 2/. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 3/. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього [PERSON] , який проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] нині проходить військову службу, тобто має стабільний дохід, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має,\~але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхнього спільного з позивачем неповнолітнього сина не надає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги чи доказів щодо неспроможності сплати ним аліментів у розмірі, визначеному позивачем у справі, а саме - у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до статтей\~180,182,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved