Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила і в обґрунтування якого зазначила, що 25.11.2010 придбала у власність нежитлові приміщення 10-го поверху №\~48, 49,50, 51, 52, 53, №\~65, загальною площею 104,0\~кв.\~м. та нежитлові приміщення №\~61, 62, 63, 64, №\~66, загальною площею 53,4\~кв.\~м. у житловому будинку літ.\~«В-9-15», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договорів купівлі-продажу від 25.11.2010 між [PERSON] та ТОВ\~« МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ». Дані договори купівлі продажу посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою\~О.\~В., зареєстровано в реєстрі за №\~1107 та №\~1112 відповідно, зареєстровано той же день в державному реєстрі правочинів за № 9299074 та за № 9299082. Позивач зазначає, що в день укладення вищевказаних договорів купівлі-продажу (25.11.2010) право власності ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ» на нежитлові приміщення №\~48-53, №\~65 та №\~61-64, №\~66 припинилося, а у позивача, як у набувача нерухомого майна за договорами купівлі продажу, виникло право власності за правилами частини четвертої статті 334 ЦК України з моменту реєстрації таких договорів, як правочинів. З моменту набуття права власності позивач безперешкодно користується вказаною нерухомістю, проводить необхідні ремонтні роботи, сплачує всі необхідні комунальні та інші платежі. Проте, коли позивач звернулася до державного реєстратора для проведення дій зі своїм майном, то дізналася про те, що на вказане нерухоме майно, ще 04.07.2014 у зведеному виконавчому провадження, де боржником є ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ», а стягувачами відповідачі Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМОНТАЖВЕНТИЛЯЦІЯ -к, на підставі постанови Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, накладено арешт. Таким чином, попри набуття ще у 2010\~році позивачкою права власності на зазначені нежитлові приміщення 10-го поверху №\~48-53, №\~65, №\~61 та №\~61-64, №\~66 у житловому будинку літ. В-9-15 за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відомостях про власника таким значиться колишній власник ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ». Вказана ситуація виникла виключно через те, що позивач своєчасно не здійснила державну реєстрацію свого права власності на придбані у 2010\~році нежитлові приміщення. Тому в Державному реєстрі власником таких приміщень помилково значився ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ», який і був боржником у виконавчому провадженні, що стало наслідком накладання арешту на належні позивачу приміщення. Існуюче в Реєстрі обтяження (арешт) майна позивача та відомості про продавця майна ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ» в Єдиному реєстрі боржників перешкоджає їй зареєструвати своє право власності на нежитлові приміщення та в подальшому вільно користуватися всіма належними позивачу повноваженнями власника майна, зокрема правом розпорядження своєю власністю. Наявність у відчужувача (продавця) нерухомого майна статусу боржника, навіть у випадку задоволення судом позову про зняття арешту зі спірних нежитлових приміщень, не надають позивачці як власнику нежитлових приміщень можливості зареєструвати своє право власності за договорами купівлі - продажу. Позивачка вважає, що єдиним ефективним способом захисту права її власності на нежитлові приміщення є не тільки скасування арешту, а і визнання за позивачкою права власності на них за рішенням суду, що в силу вимог п.\~9 ч.\~1 ст.\~27 Закону №\~1952?IV забезпечить позивачці можливість зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Тому позивачка просила суд скасувати арешт належних їй на праві власності нежитлових приміщень №\~48, 49, 50, 51, 52, 53, №\~65 та №\~61, 62, 63, 64, №\~66, внесений на підставі постанови Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №\~41318904 від 03.07.2014 та визнати за нею право власності на вказані приміщення. 26.11.2021 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Єрмак Н.В. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 17.01.2023 року відповідно до розпорядження Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» вищевказана справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023 року дана цивільна справа розподілена на суддю Тімошенко Н.В. Ухвалою судді Тімошенко Н.В. від 20.01.2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій -Інвест», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажвентиляція-к» своїм правом на подачу відзив не скористалися. Судом, на підставі досліджених доказів, встановлено такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 25.11.2010 між [PERSON] , як покупцем, та ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ», як продавцем, укладено договір купівлі продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою\~О.\~В. та зареєстрований у реєстрі за №\~1107, за яким ТОВ\~«Меркурій-Інвест» продав, а [PERSON] купила та прийняла у власність приміщення 10-го поверху №\~48, 49, 50, 51, 52, 53, №\~65, загальною площею 104,0\~кв.\~м. у житловому будинку літ.\~«В915», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними договору купівлі продажу. 25.11.2010 вищевказаний правочин (договір №\~1107) з купівлі-продажу нежитлових приміщень №\~48, 49, 50, 51, 52, 53, №\~65 зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №\~4226636, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру правочинів. 25.11.2010 між [PERSON] , як покупцем, та ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ», як продавцем, укладено договір купівлі продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимофєєвою\~О.\~В. та зареєстрований у реєстрі за №\~1112, за яким ТОВ\~«Меркурій-Інвест» продав, а [PERSON] купила та прийняла у власність приміщення 10-го поверху №\~№\~61, 62, 63,64, №\~66, загальною площею 53,4\~кв.\~м. у житловому будинку літ.\~«В915», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними договору купівлі продажу. 25.11.2010 вищевказані правочини (договір №\~1112) з купівлі-продажу нежитлових приміщень №\~№\~61, 62, 63,64, №\~66 зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №\~9299082, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру правочинів. 04.07.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано арешт нежитлових приміщень (допоміжних) №\~48, 49, 50, 51, 52, 53, №\~65 площею 104,0 кв.м.м в житловому будинку літ.\~«В-9-15» за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 6226986. Підстава виникнення обтяження: постанова Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №\~41318904 від 03.07.2014. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно якої обтяжується ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ». Також 04.07.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано арешт нежитлових приміщень (допоміжних) №\~61, 62, 63,64, №\~66 площе. 53,4 кв.м в житловому будинку літ.\~«В-9-15»за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 6227109. Підстава виникнення обтяження: постанова Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №\~41318904 від 03.07.2014. Відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно якої обтяжується ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ». \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо наявності у відчужувача за договором купівлі?проваджу спірних приміщень ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ`статусу боржника, вбачається, що у відношенні ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ» відкриті чисельні виконавчі провадження, а у Єдиному реєстру боржників містяться відомості про ТОВ\~«Меркурій?Інвест» як боржника. Позивач [PERSON] не є стороною у даному виконавчому провадженні. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~ право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України) Стаття 210 ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Таким правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Стаття 334 ЦК України\~передбачає загальні та спеціальні умови щодо моменту набуття права власності за договором. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,\~виникає у набувача з моменту такого посвідчення\~або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч.3). Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. (ч. 4 у редакції станом на час укладення договорів 25.11.2010). Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657\~ЦК України у редакції, що діяла на момент укладання договору 25.11.2010). Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що до спірних правовідносин, які виникли щодо придбаного до 01 січня 2013 року нерухомого майна, підлягають застосуванню саме норми\~ЦК України\~(чинні на момент виникнення правовідносин), які визначають умови та момент виникнення права власності в набувача нерухомого майна за відповідним правочином, а також містять правило щодо обов`язкової реєстрації договору купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Таким чином, до 01 січня 2013 року право власності у набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами частини четвертої\~статті 334 ЦК України\~- з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. Прив`язка моменту виникнення прав на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, саме до моменту такої реєстрації права власності була здійснена в редакції ч.\~4 ст.\~334 ЦК України, яка набрала чинності з 01.01.2013 (пп.\~4 п.\~3 розділу І, п.\~1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №\~1878VI). Відтак особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності. Зазначений висновок суду, узгоджується з позицією Верховного Суду у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, де зазначено: «Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України. Суперечність між одночасно чинними нормами частини третьої статті 3 Закону № 1952 IV (у редакції Закону № 1878-VI) та частини четвертої статті 334 ЦК України (у редакції, чинній до 01 січня 2013 року) слід вирішувати на користь норми ЦК України: до 01 січня 2013 року право власності в набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами частини четвертої статті 334 цього Кодексу з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. Особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності». (Висновки щодо застосування норм права (пункти 75 77 Постанови). При цьому суд враховує положення частини 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» відповідно до якоївисновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, судом встановлено, що спірні правовідносини у справі виникли 25.11.2010 року (дата укладення позивачем договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень). Таким чином, право власності у позивача [PERSON] , якнабувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу, виникло з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. З переходом права власності на нежитлові приміщення до позивача [PERSON] 25.11.2010 припинилося право власності попереднього власника ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ`на підставі п.\~1 ч.\~1 ст.\~346 ЦК України у зв`язку з відчуженням власником свого майна. Тобто, відповідач ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ`станом на дату прийняття державним виконавцем рішення про арешт майна (04.07.2014), не був та не є власником нежитлових приміщень. Разом з тим, оскільки позивач після придбання нежитлових приміщень своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєструвала, в Реєстрі залишилася інформація про колишнього власника нежитлових приміщень ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ». Відповідно положень частини 1 ст. 59 Закону України №\~1404VIII «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.\~392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.\~1 ст.\~316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319\~ЦК України\~визначено,\~що власник\~ володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.\~391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає доведеним позовні вимоги, що саме позивач [PERSON] є власником нежитлових приміщень №\~48, 49, 50, 51, 52, 53, №\~65 та №\~61, 62, 63, 64, \~66 за адресою: [ADDRESS] і існування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження (арешт) належних їй нежитлових приміщень відносно відповідача (боржника у виконавчому провадженні) ТОВ\~«МЕРКУРІЙ-ІНВЕСТ» порушує її права, як власника. Так, Законом України №\~1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, якщо заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці є підставою для відмови в державній реєстрації прав. (п.\~12 ч.\~1 ст.\~24). Відповідно до п.\~9 ч.\~1 ст.\~27 Закону України №\~1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Суд вважає доведеним, що єдиним ефективним способом відновлення порушеного права і захисту права власності [PERSON] - є визнання за позивачкою права власності на нежитлові приміщення за рішенням суду, що в силу вимог п.\~9 ч.\~1 ст.\~27 Закону №\~1952?IV забезпечить позивачці можливість зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, та зняття з них арешту. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено наданими доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved