Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

07.11.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2014 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх спільної дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх його видів заробітку щомісячно. Разом з тим, з моменту присудження аліментів на користь [PERSON] , у нього відбулися зміни в особистому житті, які відобразилися на його стану здоров`я та на матеріальному становищі. Так, 09.03.2017 року ним було отримано черепно-мозкову травму, через яку він знаходиться на диспансерному обліку в лікаря-невролога. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, у 2019 році він вимушений був звільнитися за своїм основним місцем працевлаштування. Крім того, [INFO] померла його перша дружина [PERSON] , від шлюбу з якою у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка, у свою чергу, навчається у Республіці Польща. Як наслідок, увесь тягар утримання [PERSON] покладений на нього. Відтак, він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі, визначеному заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2014 року. Враховуючи наведене, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі вказаного судового рішення та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або ж заява про залишення позову без розгляду від них на адресу суду не надходили. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 27.09.2013 року сторони у справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2016 року в цивільній справі № 161/2982/16-ц було розірвано (а.с. 11). За час шлюбу у сторін [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2014 року в цивільній справі № 161/14993/14-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З вищевикладеного слідує, що зменшення розміру аліментів можливе лише за умови доведеності наявності однієї з підстав, а саме: 1) погіршення матеріального стану платника аліментів чи поліпшення матеріального стану їх стягувача; 2) зміна сімейного стану платника аліментів; 3) погіршення здоров`я платника аліментів. При цьому, наявність вищевказаних обставин повинно мати місце в проміжку часу із моменту визначення судовим рішенням розміру аліментів і по дату фактичного звернення до суду із позовною заявою про зменшення їх розміру. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Суд вважає доведеним, що з моменту ухвалення заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2014 року в цивільній справі № 161/14993/14-ц стан здоров`я [PERSON] значно погіршився через перенесеної останнім 09.03.2017 року черепно-мозкової травми, внаслідок чого він перебуває на обліку в лікаря-невролога та змушений проходити медикаментозну терапію в умовах нейрохурургічного відділення 1-2 рази на рік. За рекомендаціями лікарів, позивачу необхідно уникати психоемоційних та фізичних навантажень (а.с. 19-21). Крім того, [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю спільної з позивачем дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-18). На переконання суду, після смерті [PERSON] , увесь тягар по матеріальному утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття покладений на [PERSON] . Наведене свідчить про ту обставину, що позивач в ході розгляду даного спору довів обгрунтованість своїх доводів щодо погіршення його стану здоров`я та матеріального стану. Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що позивач не має реальної можливості сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищевказаний розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2014 року в цивільній справі № 161/14993/14-ц, підлягає зменшенню до 1/6 частини від заробітку (доходу) [PERSON] . Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості. Як слідує з роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст. 180-182, 192 СК України,

Outcome: approved