Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

15.06.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.06.2022 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. 12.09.2022 [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третьої особи Органу опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні, в якій просять суд винести суд рішення, яким встановити спосіб його участі у спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] шляхом побачень без присутності матері, а саме 1,3 субота місяця: з 14год.до 18год.; 2,4 неділя місяця: з 14год. до 18год., зобов`язавши матір дитини [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з дочкою. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що він до 05.12.2014року перебував у шлюбі із [PERSON] . За час перебування у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . У період з 2016-2019р. він їздив на роботу в Польщу, з метою заробітку коштів для утриманні сімї, а тому з поважних причин не міг бачитися з донькою, передавав гроші своїй колишній дружині для доньки. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україні [PERSON] повідомила, що хоче виїхати за кордон із дитиною, для цього потрібно було написати заяву в нотаріуса про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Будучи юридично необізнаний, [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Вказує, що [PERSON] перешкоджає бачитися із донькою, не надає йому номер телефону , не відповідає на дзвінки, створює перешкоди бачитися із дитиною в м.Трускавець, чим порушує його права передбачені Сімейним кодексом України. Ухвалою суду від 06.10.2022 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третьої особи органу опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні, закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи органу опіки та піклування Трускавецької міської ради Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] зустрічний позов підтримали просили задовольнити повністю. [PERSON] пояснив, що в 2022 році зустрічався із донькою раз на тиждень, однак під час останньої зустрічі в січні 2023р. вона вказала, що не хоче більше спілкувати і бачитися із ним. Додатково пояснив, що [PERSON] перешкоджає йому бачитися і спілкуватися із донькою, не надає номера телефону і не відповідає на його дзвінки. Висновок органу опіки і піклування щодо графіку побачень із донькою в нього відсутній і такий не приймався. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] виходячи з наступного. Сторони по справі перебували в зареєстровану шлюбі із 22.11.2008року, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05.12.2014року було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Трускавецького управління юстиції Львівської області [PERSON] народилась [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Під час ухвалення рішення суд керується Декларацією прав дитини та Конвенцією про права дитини, положеннями Конституції України, Сімейного кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства", а також іншими правовими актами. Так, Конвенцією про права дитини визнано, що дитині для повного, гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 ст. 24 Конституції України декларовано, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Європейський суд з прав людини наголосив, що при визначених найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. В судовому засіданні стороною позивача [PERSON] не представлено, а судом не здобуто доказів того, що [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, [PERSON] в судовому засіданні вказав, що у 2022 роцібезперешкодно зустрічався із донькою [PERSON] , а при їх останній зустрічі в січні 2023, донька повідомилася до не хоче з ним бачитися і спілкуватися. Крім цього, [PERSON] не представлено доказів, щодо звернення в орган опіки та піклування з приводу отримання висновку про визначення його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що стороною позивача не представлено доказів, що [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, а також беручи до уваги дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини, дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову про встановлення способу участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] .

Outcome: dismissed