Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.01.2021 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Глуско Рітейл» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , в якому просив: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» матеріальну шкоду, яка складається з витрат на ремонт автомобіля у розмірі 221 051,60 гривень, та витрат на прокат автомобіля у розмірі 376 530, 00 грн., а всього 597 581 грн. 60 коп., моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 5975, 82 грн., витрати на послуги адвоката у розмірі 22 000 грн. 00 коп., витрати, які понесені позивачем [PERSON] на проведення судових експертиз, а саме 15 033 грн., 04 коп. за проведення автотехнічної експертизи, 10 090 грн., 67 коп. за проведення хімічної експертизи. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Глуско Рітейл» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 21.12.2020 р. об 14 год. 26 хв., в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе на заправці, яка належить ТОВ «Глуско Рітейл» позивач мав намір придбати дизельне пальне для свого автомобіля марки «Range Rover A-Biography» 2015 року випуску, реєстраційний номер автомобіля «Y4KSU», що підтверджується копією технічного паспорту. Під час зупинки біля колонки АЗС, Аксу Юсуф повідомив працівнику АЗС про необхідність придбання дизельного пального та розрахувався з ним готівкою не виходячи зі свого авто, після чого, від`їхавши від заправки зупинився та більше не зміг завести двигун автомобіля, викликавши евакуатор позивач звернувся до сервісного центру «Аеліта Преміум» для проведення діагностики та можливого ремонту автомобіля. В ході діагностики автомобіля виявлено, що працівник АЗС заправив авто позивача бензином марки А -95 замість дизельного пального. Відповідно до рахунку ТОВ «Аеліта Преміум» № 294 від 22.12.2020 р. за ремонтні роботи автомобіля позивачу необхідно сплатити 221 051 грн. 60 коп. Таким чином, внаслідок неправомірних дій працівника АЗС ТОВ «Глуско Рітейл» йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 597 581 грн. 60 коп. з урахуванням послуг прокату автомобіля марки Toyota Land Cruiser 150 д.н.з [NUMBER] . Крім того, внаслідок зазначеної події йому було завдано моральну шкоду. Так, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, Аксу Юсуф вимушений був припинити користуватись автомобілем протягом тривалого часу, так як автомобіль знаходиться на станції технічного обслуговування. Неможливість користування автомобілем створює значні незручності та моральну невдоволеність, порушують звичайний ритм його життя. Моральну шкоду він оцінює в 150 000 грн. 00 коп. Також позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 5975, 82 грн., понесені витрати на послуги адвоката у розмірі 22 000 грн. 00 коп., сплачено витрати для проведення судових експертиз, а саме 15 033 грн., 04 коп. за проведення автотехнічної експертизи, 10 090 грн., 67 коп. за проведення хімічної експертизи, які він просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позов, відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначав наступне. Як вбачається з відеозапису камер спостереження АЗС, позивач зупинився між паливно - роздавальними колонками (ПРК) на яких великими літерами було вказано вид пального, який можна заправити на цих ПРК, а саме А-95 і А-95 покращений (МАХХ95) - на ПРК № 1 , розташованій з боку паливного баку автомобіля Позивача. А-92 та А-95 на ПРК №4, розташованій з боку місця водія. Аналогічна інформація міститься у фіскальному чеку №128 від 21.12.2020 року, а саме ПРК № 02, також з відеозапису вбачається, що позивач під`їхав саме до колонки з бензином марки А-95 та надав вказівку працівнику АЗС щодо заправки його авто саме з цієї колонки, під час придбання бензину, позивач не виходив зі свого авто та контролював процес заправки авто особисто. Крім того на підставі ч. 2. ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач вільно обирає товар для придбання, забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, отже дії працівника АЗС були цілком законними та обґрунтованими по відношенню до відповідача. З приводу стягнення матеріальної шкоди представником відповідача зазначено, щодо відсутності передбачених законодавством підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, оскільки позивачем не доведено неправомірність дій працівника АЗС, не надано доказів заподіяння матеріальної шкоди на суму 221 051, 60 грн., а саме в матеріалах справи відсутній документ про проведення діагностики авто, відсутні відомості про конкретні пошкодження, спричиненні заправкою автомобіля бензином марки А -95. Відповідач не заперечує щодо виду палива заправленого в автомобіль позивача, отже спір між сторонами відсутній з цього приводу. Відібрані зразки пального для проведення експертизи позивачем здійснено до неналежної тари, тим самим порушено норми Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах. Також сума оренди автомобіля позивачем не підтверджена та не має відношення до матеріальних збитків, витрати за спричинення моральної шкоди не обґрунтовуються позивачем та не підтверджені доказами, оскільки страждання позивача викликані власною неуважністю, розмір витрат на правову допомогу не є співмірним зі складністю справи, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, підтвердження протиправності поведінки працівників АЗС не знаходить свого відображення в матеріалах позовної заяви. 30.04.2021 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивач не погоджується з висновком представника відповідача щодо обрання виду пального, яким було заправлено автомобіль Аксу Юсуфа обрано самим позивачем, оскільки на звороті кришки бензобака автомобіля розміщена помітка про можливість його заправки лише дизельним пальним, отже оператор після замовлення позивачем типу пального повинен був перепитати щодо замовлення. Щодо суми матеріальних збитків зазначив, що на момент пред`явлення позову, позивач не мав достатньої кількості доказів всієї суми пошкоджень, отже дійсна та підтверджена сума матеріальної шкоди буде визначена після надання висновків експертами. Моральну шкоду обґрунтував тим, що у зв`язку з неможливістю ремонту автомобіля позивача до проведення експертиз, він змушений користуватись послугами таксі, погіршились його звичні умови життя та він став більш роздратованим, що вплинуло на його сімейні стосунки, стосунки з колегами та друзями. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Аксу Юсуф є власником автомобіля марки «Range Rover A-Biography» 2015 року випуску, реєстраційний номер автомобіля «Y4KSU». Згідно даних фіскального чеку ТОВ «Глуско Рітейл» від 21.12.2020 р. о 14:26 год був придбаний бензин автомобільний А 95-Євро згідно технічного регламенту та ДСТУ на суму 999 грн., 80 коп., що не заперечується сторонами по справі. Згідно висновку експерта № 7541 від 26.03.2021 року за результатами проведення судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів для подання до суду за заявою громадянина Туреччини [PERSON] наданий позивачем зразок рідини не відноситься до товарного бензину чи дизельного палива. Відповідно до висновку експерта № 7549 від 18.06.2021 року після проведення судової автотехнічної експертизи визначено, що вихід з ладу двигуна автомобіля марки «Range Rover A-Biography» 2015 року випуску, реєстраційний номер автомобіля «Y4KSU» виник внаслідок використання невідповідної марки палива, що призвело до відсутності займання і згоряння паливно повітряної суміші в циліндро-поршневій групі та в подальшому процесі експлуатації до втрати потужності та непрацездатного стану двигуна автомобіля «Range Rover A-Biography». Дані факти не заперечуються відповідачем, отже не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.\~1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 2 постанови №\~6\~від 27.03.92\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» (далі - постанова) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 5 постанови при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказував на те, пошкодження його автомобіля сталося внаслідок вини працівника відповідача - ТОВ «Глуско Рітейл», який помилково замість дизельного палива замовив заправку автомобіля «Range Rover A-Biography» бензином А-95. На виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 29 грудня 2020 року, до суду надійшов диск з відеозаписом камер спостереження, які встановленні на АЗС, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 2-д за період часу з 14:25 год по 14:35 год. 21 грудня 2020 року. З відеозапису на зазначеному вище диску вбачається, що автомобіль позивача був зупинений біля ПРК № 2, на якій вказані види пального, що підлягають заправленню у автомобіль, а саме А-95 і А-95 покращений (МАХХ95). Позначки щодо можливості придбання дизельного пального на вказаній ПРК відсутні. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які, зокрема, визначають порядок роздрібної торгівлі бензином, дизельним пальним, гасом, маслами, мастилами (далі - Правила). Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора (п.14 Правил). Законом не покладено обов`язок на працівників торгівлі нафтопродуктами знати технічні характеристики всіх автомобілів, зокрема, щодо виду та типу пального. При цьому враховуючи, що дизельне пальне через ПРК до якої під`їхав позивач для того, що заправити автомобіль не могло бути відпущене, суд критично ставиться до твердження позивача про те, що ним замовлялось, саме дизельне пальне. З копії фіскального чека ТОВ «Глуско Рітейл» від 21.12.2020 р. о 14:26 год. вбачається, що позивачем укладено договір купівлі-продажу бензину автомобільного А 95-Євро. Доказів того, що позивач замовив заправку належного йому автомобіля дизельним пальним, а не пальним А 95 Євро, позивачем суду не надано. Відповідно до чинного законодавства матеріальна шкода відшкодовується за сукупності наступних обставин: наявності неправомірних дій особи, наявності причинного зв`язку між неправомірним діями особи та шкодою, наявності вини особи, а відповідальність юридичної особи відповідно до ст.\~1172\~ЦК України настає лише у випадках, коли особа з вини якої заподіяна шкода знаходиться з юридичною особою в трудових відносинах і шкода заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових обов`язків Частиною 1 ст.\~76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, доказів того, що внаслідок неправомірних дій працівника ТОВ «Глуско Рітейл» та з його вини було завдано матеріальну шкоду, внаслідок пошкодження автомобіля 21.12.2020 судом не встановлено, тому правових підстав для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди немає. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 вказаної статті, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. За приписами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Оскільки позовна вимога про стягнення на користь позивача моральної шкоди є похідною від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з підстав необґрунтованості та недоведеності позивачем як протиправності дій відповідача, так і причинного зв`язку між такими діями і завданою позивачу шкодою, в тому числі і моральною. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову підстави для стягнення з відповідача судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed