Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

У лютому 2022 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно двох її дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] ; та стягувати з [PERSON] на особистий рахунок дитини аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 28 грудня 2013 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження останнього здійснена відповідно до ст. 133 СК України. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] до 08 вересня 2020 року проживали разом із матір`ю у [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - виконком Великодимерської с/ради) від 08 вересня 2020 року № 173 двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , негайно було відібрано від матері, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей. 08 вересня 2020 року виконкомом Великодимерської с/ради прийнято рішення за № 174 про надання висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] та батьків дітей [PERSON] і [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року, ухваленим у справі № 361/6303/20, яке набрало законної сили, малолітнього [PERSON] було відібрано у батьків - [PERSON] і [PERSON] без позбавлення батьківських прав та малолітню [PERSON] - від матері [PERSON] . Стягнуто із матері [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] та сина [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на сина [PERSON] . 18 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Великодимерської с/ради (далі - Служба) із заявою, у якій просив влаштувати його дочку [PERSON] до дитячого будинку "Надія", оскільки вони не можуть знайти спільної мови. Службою малолітню дитину [PERSON] направлено на тимчасове перебування до дитячого будинку " Надія ", де вона перебувала з 18 серпня 2021 року. 07 вересня 2021 року цю дитину влаштовано на тимчасовий догляд і виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Рішеннями виконкому Великодимерської с/ради від 27 вересня 2021 року за № 377 та від 11 жовтня 2021 року за № 426 малолітньому [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, призначено [PERSON] опікуном над малолітнім племінником. За період відібрання дітей від батьків, відповідачам неодноразово роз`яснювалися їхні права та обов`язки щодо дітей та підстави їх повернення, проте бажання повернути дітей у свої родини вони не виявили. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дітей та свідоме нехтування ними своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Щипакіна К.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем їхнього проживання, про причини неявки суд вони не повідомили, відзив на позов до суду теж не подавали. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] із 28 грудня 2013 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація народження якого здійснена відповідно до ст. 133 СК України, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 11 вересня 2020 року № 00027742832 та № 00027742555. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року у справі № 361/6303/20 малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1197 грн. 50 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 960 грн. 50 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки цих дітей, починаючи із 17 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Також вказаним рішенням суду із відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 960 грн. 50 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, починаючи із 17 вересня 2020 року і до досягнення нею повноліття. 18 серпня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до Служби із заявою, у якій просив влаштувати його дочку [PERSON] до дитячого будинку "Надія", оскільки вони не можуть знайти спільної мови. Наказом Служби від 18 серпня 2021 року № 68 малолітню дитину [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Згідно із листом Комунального закладу Калитянської селищної ради дитячий будинок "Надія" від 24 січня 2022 року малолітня [PERSON] потрапила до закладу 18 серпня 2021 року та вибула 07 вересня 2021 року. За вказаний період матір дитини [PERSON] відвідала свою дочку лише 1 раз, батько - [PERSON] жодного разу дитину не відвідав. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області № 174 від 06 вересня 2021 року малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасовий догляд і виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , розпорядженням № 214 від 01 грудня 2021 року продовжено перебування дитини у зазначеній патронатній сім`ї. Відповідно до листа патронатного вихователя [PERSON] від 27 січня 2022 року за весь час перебування малолітньої [PERSON] у патронатній сім`ї її матір [PERSON] та батько [PERSON] дитиною не цікавилися, до неї не телефонували, зустрічі не відбувалися. Згідно із характеристикою завідувача Лехнівської філії Березанського НВК виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області [PERSON] навчається в закладі із 07 вересня 2021 року. За час навчання вона виявила себе зразковою ученицею. Дуже любить малювати, вирізати, ліпити, створювати своє, фантазувати. Добре розвинена увага. Дівчинка урівноважена, дисциплінована. Не порушує норм і правил поведінки. Не пропускає занять без поважних причин. На уроках активна, вміє працювати самостійно, у парі, у групі та в команді. Має у класі друзів. Однокласники ставляться до неї дружелюбно, з повагою. Ніколи за час перебування в школі в конфлікти з вчителями та однокласниками [PERSON] не вступала. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області від 18 вересня 2020 року № 106/01-14 малолітнього [PERSON] влаштовано в сім`ю [PERSON] . Рішеннями виконкому Великодимерської с/ради від 27 вересня 2021 року № 377 та від 11 жовтня 2021 року № 426 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено його опікуном тітку [PERSON] . Згідно із наказом Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області від 14 січня 2022 року № 06/9.01-09 [PERSON] взято на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які прибули з інших територій, у зв`язку із тим, що дитина проживає з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У характеристиці в.о. директора Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу "Теремки" Броварської міської ради Броварського району Київської області [PERSON] , [INFO] , є вихованцем ІІ молодшої групи вказаного закладу з вересня 2021 року. Період адаптації до умов закладу дошкільної освіти пройшов успішно, з бажанням відвідує дитячий садок, швидко звик до колективу однолітків. У хлопчика сформовані культурно-гігієнічні навички та навички самообслуговування. Ілля у спілкуванні з однолітками та дорослими доброзичливий, діти групи підтримують з хлопчиком також дружні стосунки, легко включається у засвоєння освітніх завдань. Словниковий запас дитини відповідає віковій нормі, фізичний розвиток - відповідно віку. Дитину приводять до закладу дошкільної освіти та забирають опікуни [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики старости села Бобрик Броварського району Київської області від 27 січня 2022 року № 2 [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . Розлучена, має п`ятеро неповнолітніх дітей, які з нею не проживають (вилучені у вересні 2020 року). На даний час вона не працює, вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. У характеристиці старости села Бобрик Броварського району Київської області від 02 лютого 2022 року № 3 зазначено, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у [ADDRESS] . Розлучений, має трьох малолітніх дітей, двоє з яких проживають із ним. Зловживає спиртними напоями, постійної роботи він не має. Перебивається підробітками. Скарг чи заяв на [PERSON] до старостату не надходило. Із довідки, виданої виконкомом Великодимерської с/ради від 27 січня 2022 року № 48 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації у [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , із 18 серпня 2021 року разом із батьком не проживає. Відповідно до характеристики старости села Бобрик Броварського району Київської області від 27 січня 2022 року № 1 [PERSON] розлучений, має двох малолітніх дітей. Не працює. Скарг чи заяв на [PERSON] до старостати села не надходило. Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов`язків, з метою захисту прав та інтересів дитини Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок затверджений рішенням виконкому Великодимерської с/ради від 31 січня 2022 року № 36. Також Органом опіки та піклування надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох її малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконкому Великодимерської с/ради від 14 лютого 2022 року № 47, у зв`язку із ухиленням батьками від виконання ним своїх батьківських обов`язків. З метою захисту прав та інтересів дітей Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно двох її малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц висловив правову позицію та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За змістом положень ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, матір [PERSON] - відносно двох малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; батько [PERSON] - відносно сина [PERSON] , [INFO] ; батько [PERSON] - відносно дочки [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування у частині вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на його дочку [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування підлягає також задоволенню і в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину у визначеному законом мінімальному розмірі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" на користь держави із відповідачів [PERSON] і [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 992 грн. 40 коп. із кожного та із відповідача [PERSON] за дві вимоги немайнового характеру - судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved