Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - відповідач, КП «Київтеплоенерго»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: 71 998, 87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначає, що йому належить на праві власності автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 20.05.2021 року під час проведення структурним підрозділом «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» гідравлічних випробувань теплових мереж (магістралі № 3, № 4 , № 5 , № 6 , № 7) зони обслуговування ТЕЦ-5 сталось пошкодження магістрального трубопроводу з витоком води назовні біля Національної бібліотеки України імені В.І. Вернадського на проспекті Голосіївському, 3. Зазначені обставини підтверджуються: листом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.09.2021 року; листами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.09.2021 року, від 06.10.2021 року; копією відеозапису з сюжету новин на П`ятому каналі. Внаслідок пошкодження трубопроводу та витоку води назовні було пошкоджено належний позивачу автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується протоколом огляду місця події, складений 20.05.2021 року працівниками поліції біля Національної бібліотеки України імені В.І. Вернадського на проспекті Голосіївському, 3. Розмір завданої шкоди автомобілю позивача становить 71 998,87 грн., що підтверджується звітом № 52-А, виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» (далі - ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс»). Крім того, вищевказаною подією позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок пошкодження автомобіля у позивача вимушено змінився ритм життя на період, коли він був позбавлений можливості користуватись автомобілем; позивач докладав зусилля для відновлення та ремонту автомобіля, пошуку грошових коштів на ремонт. Доказом моральних страждань позивача є та обставина, що позивачу прийшлось самотужки відновлювати шкоду, задану майну позивача діями відповідача. Позивач відчував себе безпорадним, оскільки був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя; позивача турбують переживання з приводу коштів, які були витрачені на відновлення автомобіля, які він був вимушений шукати у рідних і близьких, оскільки власних заощаджень не мав. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 22, 23, 1173, 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року позовну заяву [PERSON] до КП «Київтеплоенерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до КП «Київтеплоенерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.03.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2022 року розгляд справи відкладено на 22.08.2022 року. У зв`язку з відпусткою судді судове засідання, призначене на 22.08.2022 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 19.09.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року розгляд справи відкладено на 08.12.2022 року. 04.10.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що у діях відповідача не вбачається складу цивільного правопорушення, тому підстави для відшкодування збитків відповідачем відсутні. З боку позивача будь-яких звернень з приводу залучення представників відповідача для фіксування подій, описаних в позові про заподіяння шкоди, та з`ясування причин і вартості матеріальних збитків не надходило, відповідні акти за участі представників відповідача не складались. Дії відповідача щодо проведення перевірки теплових мереж шляхом гідравлічних випробувань є правомірною поведінкою, передбаченою законодавством, та навіть обов`язковою діяльністю, яка є предметом державного нагляду (контролю) у сфері теплопостачання, а тому вказана правомірність поведінки виключає відповідальність. Позивачем не доведено жодної з умов, необхідних для застосування міри відповідальності у вигляді відшкодування збитків, передбаченої у ст. 22 ЦК України. Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою позивачу шкодою. Сам факт перебування тепломережі на балансі відповідача не свідчить про його винуватість. 05.04.2021 року перед початком проведення гідравлічних випробувань представнику Національної бібліотеки імені В.І. Вернадського, де сталося пошкодження належного позивачу автомобіля, представником відповідача надано під особистий підпис припис-попередження про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж на щільність у період з 8:00 год. 18.05.2021 року по 24:00 год. 07.06.2021 року. У даному приписі повідомлено про можливі наслідки виникнення пошкодження під час випробування теплової мережі та прийняття відповідних заходів для недопущення псування майна на прилеглій території та підвідомчих об`єктах, а також про відсутність відповідальності відповідача у разі псування матеріальних цінностей та нещасних випадків, що можуть статись на підвідомчих бібліотеці об`єктах. Отже, уповноважені особи Національної бібліотеки імені В.І. Вернадського повинні були забезпечити безпечне перебування людей та майна на відповідній території. Крім того, звіт № 52-А від 11.06.2021 року, доданий позивачем до позову, не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому відсутня інформація, що він підготовлений для надання до суду, а також щодо обізнаності експерта про кримінальну відповідальність. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12021100010001226 не є доказом на підтвердження факту завдання шкоди автомобілю позивача. Відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі є безпідставним та необґрунтованим. Вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. та судового збору є необґрунтованими. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2021 року розгляд справи відкладено на 02.02.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно з копією листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.09.2021 року № 100-100/П-850/1-2312, листа виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.10.2021 року № 003-П-6841/5 під час проведення КП «Київтеплоенерго» гідравлічних випробувань теплових мереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5 на проспекті Голосіївському, 3 у м. Києві 20.05.2021 року сталося пошкодження магістрального трубопроводу з витоком води назовні. Теплові мережі зони обслуговування закріплені за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання згідно з наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 року № 224 «Про закріплення основних засобів за комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Згідно з копією протоколу огляду місця події від 20.05.2021 року, складеного старшим дізнавачем Голосіївського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві Ткаченко П.В., встановлено, що на ділянці за адресою: проспект Голосіївський, 3 знаходиться автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] ; під час огляду автомобіля було виявлено ознаки його пошкодження, а саме: пошкодження переднього скла, капоту, переднього бамперу, заднього бамперу, заднього скла тощо. Відповідно до висновку експерта-оцінювача, зробленого у звіті № 52-А про оцінку автомобіля Hyundai Accent 1.4і, державний номерний знак [NUMBER] , виготовленого ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» 11.06.2021 року, матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження складає 71 998,87 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 106 139,82 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). За приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування положень ст. 1166 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинно-наслідковий зв`язок між першим та другим елементами; г) вина завдавача шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі № 6-183цс14, постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11.09.2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 року у справі № 638/20603/16. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (п. 1 ч. 2 ст. 1167, ч. 5 ст. 1187 цього Кодексу). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року № 71, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устатковання і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами. Відстані від огороджувальних конструкцій тепломережі до будівель, споруд повинні відповідати вимогам СНиП 2.04.07. У місцях прокладання трубопроводів теплових мереж забороняється спорудження будівель, розміщення автозаправних станцій, гаражів, ринків, стоянок, складування, насадження дерев і багаторічних кущів у межах охоронних зон на віддалі менше ніж 3 м від проекції на поверхню землі краю будівельних конструкцій теплової мережі підземної канальної прокладки та повітряної прокладки або від проекції на землю краю трубопроводів теплових мереж безканальної прокладки. Згідно з п. 6.3.27 вказаних вище Правил, організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устатковання, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устатковання, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. У разі відсутності сучасних ЗВТ і методів діагностики, як виняток, можливим є застосування шурфовок. Контроль за станом трубопроводів і устаткуванням теплової мережі має здійснюватися з урахуванням вимог ДНАОП 0.00-1.11. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Згідно з п.п. 2.2.1, 2.2.5 Статуту КП «Київтеплоенерго» метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії. Виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до копії листа виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.10.2021 року № 003-П-6841/5, доданого позивачем до позову, під час проведення КП «Київтеплоенерго» гідравлічних випробувань теплових мереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5 на проспекті Голосіївському, 3 у м. Києві 20.05.2021 року сталося пошкодження магістрального трубопроводу з витоком води назовні. Теплові мережі зони обслуговування закріплені за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання згідно з наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 року № 224 «Про закріплення основних засобів за комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». На підтвердження факту пошкодження автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , 20.05.2021 року в м. Києві по проспекту Голосіївському, 3 поблизу Національної бібліотеки імені В.І. Вернадського внаслідок прориву труби та завдання шкоди позивачу, останній надав: - копію протоколу огляду місця події від 20.05.2021 року, складеного старшим дізнавачем Голосіївського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві Ткаченко П.В., у якому встановлено, що на ділянці за адресою: проспект Голосіївський, 3 знаходиться автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , під час огляду автомобіля було виявлено ознаки його пошкодження, а саме: пошкодження переднього скла, капоту, переднього бамперу, заднього бамперу, заднього скла тощо; - звіт № 52-А про оцінку автомобіля Hyundai Accent 1.4і, державний номерний знак [NUMBER] , виготовлений ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» 11.06.2021 року, у якому міститься висновок експерта-оцінювача, що матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження складає 71 998,87 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 106 139,82 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України). За положеннями ст. 80 цього Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач довів належними та достатніми доказами обставини щодо пошкодження належного йому автомобіля, причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням автомобіля та проривом на зовнішній тепловій мережі 20.05.2021 року на проспекті Голосіївському, 3 у м. Києві. При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності своєї вини у заподіянні збитків позивачу у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано. Доводи відповідача про те, що звіт № 52-А про оцінку автомобіля Hyundai Accent 1.4і, державний номерний знак [NUMBER] , виготовлений ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», доданий позивачем до позову, не є належним доказом завдання шкоди автомобілю позивача, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний звіт про оцінку автомобіля виконаний оцінювачем, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 6351 від 04.10.2008 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 6957 від 24.10.2008 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 11676-ПК від 17.03.2020 року. Зазначений звіт про оцінку автомобіля є дійсним та у встановленому законом порядку не оскаржувався. З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи, що теплові мережі в м. Києві по проспекту Голосіївському, 3 поблизу Національної бібліотеки імені В.І. Вернадського знаходяться на балансі та обслуговуванні КП «Київтеплоенерго», та що внаслідок прориву труби було пошкоджено автомобіль позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдані позивачу збитки на відповідача КП «Київтеплоенерго» у розмірі, визначеному у звіті № 52-А про оцінку автомобіля Hyundai Accent 1.4і, державний номерний знак [NUMBER] , виготовленому ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» 11.06.2021 року, в розмірі 71 998,87 грн., а відтак, про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Крім зазначеного, звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, зокрема, у позивача вимушено змінився ритм життя на період, коли він був позбавлений можливості користуватись автомобілем; позивач докладав зусилля для відновлення та ремонту автомобіля, пошуку грошових коштів на ремонт; позивачу прийшлось самотужки відновлювати шкоду, задану майну позивача діями відповідача. Позивач відчував себе безпорадним, оскільки був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя; позивача турбують переживання з приводу коштів, які були витрачені на відновлення автомобіля, які був вимушений шукати у рідних і близьких, оскільки власних заощаджень не мав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 визначено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У абз. 2 п. 5 цієї постанови судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У разі заявлення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, відшкодування шкоди, зокрема й моральної, що зумовлює порушення прав людини, є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 000 грн., позивач не надав суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів щодо спричинення йому моральної шкоди в цьому розмірі, на підставі яких позивач оцінив свої моральні страждання. Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та посилання на моральні страждання. З огляду на встановлені судом обставини та наведені норми закону, враховуючи, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що його негативні емоції досягли рівня страждання або приниження, які заподіяли моральну шкоду в розмірі 60 000 грн., суд вважає, що позовна заява в цій частині є необґрунтованою. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн., що квитанцією № 0.0.2320124767.1 від 28.10.2021 року на суму 1319,00 грн., та квитанцією № 0.0.2345697348.1 від 18.11.2021 року на суму 497,00 грн. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача 71 998, 87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 131 998,87 грн., однак суд задовольняє позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 71 998, 87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, що становить 54,55 %, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 825,37 грн. у відшкодування судових витрат. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат ним понесені судові витрати у розмірі 30 000 грн. на правову допомогу. 05.12.2022 року представник позивача подав до суду заяву, у якій зазначає, що відповідно до п. 8 ст. 141 ЦПК України докази на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі будуть надані в межах строків, визначених цією нормою, а саме протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у цій справі. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правничу допомогу. У ст. 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На час ухвалення судом рішення позивач не надав до суду документального підтвердження розміру здійснених ним витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на те, що позивач зазначив, що додаткові докази судових витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду на підставі абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу може бути розглянуто після надання позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial