Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому після відзиву поданого відповідачем [PERSON] позивач подала уточнену позовну заяву з вимогами лише до [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що 15 липня 2019 року о 17 год 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем JAC HFC1045К, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по проспекту Степана Бандери, 26-а в м.Києві, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Lаnd Rover» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 05.08.2019 р. постановою Оболонського районного суду м.Києва відповідача визнано винним у вказаному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Постанова Оболонського районного суду м.Києва залишена без змін Київським апеляційним судом. Автомобіль «Lаnd Rover » д.н. [NUMBER] , станом на момент ДТП належав позивачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав значні технічні ушкодження , які унеможливили його подальше використання. З метою визначення розміру завданої матеріальної шкоди звернулася до судового експерта Дикого В.П. та сплатила за його послуги 4550 грн. Відповідно до Висновку експертного дослідження №1744, складеного судовим експертом Диким В.П., розмір завданого матеріального збитку внаслідок пошкодженого транспортного засобу складає 704526,65 грн. Відповідач керував транспортним засобом JAC HFC1045К, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу переданого йому власником даного автомобіля. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Страхова компанія виплатила страхове відшкодування в сумі 200 000 гривень. Оскільки вина [PERSON] щодо пошкодженого транспортного засобу, повністю встановлена постановою суду, розмір матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля «Lаnd Rover» д.н. [NUMBER] , підтверджено належним чином, страхове відшкодування не в повній мірі покрило розмір матеріального збитку, відтак, вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню залишок матеріального збитку. Таким чином, розмір матеріального збитку за пошкодження транспортного засобу, який підлягає стягненню з відповідача складає 704526,65 грн. - 200 000 грн. = 504 526,65 грн. Крім матеріальних збитків, зазначає, що зазнала моральної шкоди, яку оцінює в 50 000 грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях внаслідок завдання негативних наслідків в результаті пошкодження належного транспортного засобу в ДТП. Також це різко порушило звичайний стан у зв`язку з неможливістю користуватися транспортним засобом. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 504 526,65 грн. матеріальної шкоди; 50 000 грн. моральної шкоди, 4550 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 5590,78 грн. витрат пов`язаних зі сплатою судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 20.03.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив в якому він заперечував проти заявлених вимог до нього, з посиланням на те, що на час ДТП належним йому автомобілем він не керував, а автомобіль перебував у користуванні [PERSON] . Також посилається на те, що не погоджується з розміром матеріальної шкоди та поміж іншого вважає, що в діях водія «Lаnd Rover » д.н. [NUMBER] [PERSON] є порушення правил дорожнього руху і вона також повинна нести відповідальність перед власником даного автомобіля, просить суд в задоволенні позову відмовити. За клопотанням представника відповідача 10.07.2020 року суд перейшов до розгляду справи в загальному провадженні. Також ухвалою від 10.07.2020 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». В подальшому 30.09.2020 року позивач подала позовну заяву в новій редакції та просила суд стягнути відшкодування майнової та моральної шкоди з відповідача [PERSON] , як безпосереднього заподіювача шкоди. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив в якому він посилається на те, що він не погоджується з постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05.07.2019 року. Також посилався на те, що Апеляційний суд в своїй постанові від 20.11.2019 року обґрунтував своє рішення на підставі досліджень суду першої інстанції, протоколу про адміністративне правопорушення № 322252 від 15.07.2019 року, пояснення водія [PERSON] , експертного дослідження відео ДТП, зробленого на запит адвоката водія [PERSON] [PERSON] , проте висновок експертного дослідження, вважає, що не є допустимим та належним доказом. Для підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями водія «Lаnd Rover » д.н. [NUMBER] [PERSON] , водія [PERSON] і завданої майнової шкоди необхідно призначити та провести автотехнічну експертизу обставин ДТІ і тільки після цього робити висновок про особу, яка повинна відшкодовувати шкоду. Посилається на те, що невинуватість водія [PERSON] повністю доказується наявним відеозаписом з місця ДТП. Вказує, що з матеріалів справи не убачається хто є власником автомобіля «Lаnd Rover » д.н. [NUMBER] , а також посилається на те, що розмір моральної шкоди в розмірі 50000 грн. нічим не підтверджується. [PERSON] вважає, що шкода завдана внаслідок неправомірних дій водія «Lаnd Rover » д.н. [NUMBER] [PERSON] , а тому саме вказана особа повинна відшкодування завдану шкоду внаслідок пошкодження майна. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Хілько О.М. також подав клопотання про призначення по справі судової авто технічної експертизи, однак суд відмовив у задоволенні клопотання враховуючи ч.6 ст.82 ЦПК України. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував з обставин викладених в позові та просив суд позовні вимоги задовольнити, з обставин викладених в позові. Представник відповідача в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, 01.09.2022 року представник відповідача не з`явився, подавав клопотання про відкладення через хворобу, 20.01.2023 року також а ні відповідач, а ні його представник не з`явився, представник подав клопотання про відкладення через зайнятість в іншому процесі. Разом з тим, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача та його представника враховуючи те, що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду і розгляд справи за клопотання представника відповідача неодноразово відкладався. Представник третьої особи в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 15 липня 2019 року о 17 год 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем JAC HFC1045К, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по проспекту Степана Бандери, 26-а в м.Києві, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Lаnd Rover» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 05.08.2019 р. постановою Оболонського районного суду м.Києва відповідача [PERSON] визнано винним у вказаному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Постанова Оболонського районного суду м.Києва від 05.08.2019 року залишена без змін Київським апеляційним судом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України не потребує окремого доказування. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля є [PERSON] (а.с.9) Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Страхова компанія виплатила страхове відшкодування позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля в сумі 100 000 гривень за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1410466 від 17.04.2019 року та 100 000 грн. за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не оспорювалося сторонами. Разом з тим, відповідно до Висновку експертного дослідження № 1744, складеного ФОП [PERSON] 26.08.2019 року, розмір завданого матеріального збитку внаслідок пошкодженого транспортного засобу «Lаnd Rover» д.н. [NUMBER] , 2014 року випуску складає 704526,65 грн. В своєму звіті експерт посилається на те, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 27552 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 34674,08 грн., вартість складових , що підлягають заміні під час ремонту - 600035,12 грн. (а.с.11-15) За клопотанням сторони відповідача судом витребувано у третьої особи звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 09С/0819. Як убачається з наданого ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 09С/08/19 встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка складає: 309155,69 грн., вартість відновлювального ремонту складає 530913,66 грн., де вартість ремонтно-відновлювальних робіт = 36106,51 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 22 981,68 грн., вартість складових, що підлягає заміні під час ремонту - 471825,47 грн. Курс долара на дату оцінку зазначено 25,761 грн. та курс євро на дату оцінки 27,9372 грн. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну , відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків , що підлягають відшкодуванню потерпілому , визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, як передбачено ст. 1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як пояснював суду представник позивача транспортний засіб «Lаnd Rover» д.н. [NUMBER] не відремонтовано. Відповідачем не заявлялося клопотання про призначення по справі саме судової автотоварознавчої експертизи, а тому суд вважає, що наданий позивачем звіт на підтвердження вартості матеріального збитку підтверджує розмір заподіяної шкоди позивачу. Оскільки страхове відшкодування не в повній мірі покрило розмір матеріальної шкоди, суд вважає що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та завданою матеріальною шкодою у розмірі 504526,65 грн. (704526,65-200 000 грн), а також вартість проведеної оцінки для визначення розміру матеріального збитку, у розмірі 4500 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як винної у ДТП особи, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує психоемоційний стан позивача та переживання, викликані пошкодженням належного їй транспортного засобу, необхідністю його відновлення, змінами в звичному життєвому ритмі, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача компенсації моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою. В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовляє. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5140,77 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial