Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.02.2018 о 13:30 год. по вул. Київська, 19, в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. [NUMBER] , який рухався попутно та повертав ліворуч. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.\~ 14.6 Правил дорожнього руху України. Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.03.2018 р. [PERSON] визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначає, що він є власником пошкодженого транспортного засобу і йому була завдана шкода, яка відповідно до експертного висновку № 8 від 27.04.2018 року, складеного судовим експертом Барболюк В.С., становить 237198,27 грн. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №07/17-Т/К/10 від 09.01.2018 року укладеного позивачем та ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», загальна страхова сума 308400,00 грн., страхова сума ТЗ 302400,00 грн. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.01.2018 року серії АК №9944591, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн. ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплатив страхове відшкодування в розмірі 101942,16 грн. Враховуючи виплату страхового відшкодування просив стягнути з відповідача різницю між розміром вартості відновлювального ремонту, визначеного на підставі експертного висновку, та сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 170256,11 грн., та 2500,00 грн. за проведення експертного дослідження. Крім того, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. та судовий збір 1307,95 грн. Ухвалою від 02.01.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 24.01.2020 року від представника третьої особи ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшли письмові пояснення до позову. 07.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 26.02.2020 року від представника третьої особи ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшли письмові пояснення щодо відзиву відповідача. 12.03.2020 року від представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви та відзиву. 28.07.2020 року надійшла заява про збільшення позовних вимог та залишення позову в частині вимог без розгляду. 27.10.2020 року від сторони відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. 28.10.2020 року від представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшли письмові пояснення щодо заяви про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 13.04.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення майнової і матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині позовних вимог до про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків у порядку регресу на суму 60\~000 грн. та витрат на евакуацію ТЗ на суму 600 грн. залишено без розгляду. 21.04.2021 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 16.06.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позивні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідача та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Представник третьої особи «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в судове засідання позивач не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних підстав. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 13.02.2018 о 13:30 год. по вул. Київська, 19, в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. [NUMBER] , який рухався попутно та повертав ліворуч. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.\~ 14.6 Правил дорожнього руху України. Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.03.2018 р. [PERSON] визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] є позивач у справі. Відповідно до складеного висновку ФОП [PERSON] № 8 від 27.04.2018 року вартість ремонтних робіт щодо відновлення транспортного засобу «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] становить 237198,27 грн. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;\~\~з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу\~(далі -\~ЦК) України). Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. При цьому, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~\~\~\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~\~\~\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями\~\~\~\~32\~\~\~\~ та/або\~\~\~\~37\~\~\~\~ цього\~\~\~\~Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п.36.2\~\~\~\~ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів»). Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача. Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати\~\~страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (статті 9, 22 - 31, 35, 36 Закону). За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~Відповідно до положень\~ст.1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. \~Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила вищезазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у\~статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень\~статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у\~главі 82 ЦК України\~немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~ Отже, в даному випадку, з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром завданих збитків, що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, та сплаченою сумою страхового відшкодування. Враховуючи норми діючого законодавства, надані сторонами докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 135256,11 грн. (237198,27 грн.-101942,16 грн.) та 2500,00 грн. витрат на проведення заключення №8 від 27.04.2018 року. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 35000,00 грн. відповідно до розписки від 15.02.2018 року складеною власноручно [PERSON] . Так, як вбачається з відзиву відповідача, він зазначає, що дану розписку склав під тиском позивача. Разом із тим, будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду надано не було, а тому суд визнає дану розписку належним та допустимим доказом у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральну шкоду, яка полягає в емоційних та фізичних стражданнях. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 - 4\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3\~постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування\~\~інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Враховуючи те, що доказів заподіяння моральної шкоди позивачем не надано, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, позивачем заявлену вимогу про розподіл судових витрат та зазначено що сума судових витрат на професійну правничу допомогу нею понесена у розмірі 16247,40,00 грн. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду наступні документів: копія договору про надання правової допомоги від 16.12.2019 року, акт про прийняття-передачі наданих послуг (виконаних робіт) 13.04.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №025/19/1 від 13.054.2021 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 16247,40 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16247,40 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1203,45 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial