Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

у листопаді 2022 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Цієр Р.М. звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «ПАРТШОУ» заборгованість у розмірі 70 320,32 грн.; три проценти річних у розмірі 1 658,78грн.; інфляційні втрати у розмірі 14 233,54 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2021 стягнуто з ТОВ «ПАРТШОУ» на користь [PERSON] суму коштів за попередньо придбані квитки на концерт у розмірі 9 116 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.; неустойку за невиконання зобов?язання за кожен день прострочення у розмірі 41 204,32 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 18.01.2022. Постановою старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2022 відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ТОВ «ПАРТШОУ» на користь [PERSON] боргу у розмірі 70 320,32 грн. Позивач зазначає, що відповідачем не виконується рішення суду про стягнення боргу, грошові кошти не повернуто, відтак, на підставі ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів пені від простроченої суми, у зв?язку із чим звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32). Відповідачем не отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, примірник позову та додатків до нього, поштове відправлення повернулось до суду без вручення адресату, з довідки про повернення поштового відправлення вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідач не скористався процесуальним правом на подачу відзиву на позов. Враховуючи відсутність відзиву на позов, розгляд справи здійснюється за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2021, постановленим у цивільній справі № 522/8066/20, провадження № 2/522/1899/21, стягнуто з ТОВ «ПАРТШОУ» на користь [PERSON] суму коштів за попередньо придбані квитки на концерт у розмірі 9 116 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.; неустойку за невиконання зобов?язання за кожен день прострочення у розмірі 41 204,32 грн. (а.с. 6-8). 10.03.2022 Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 522/8066/20 про стягнення з ТОВ «ПАРТШОУ» на користь [PERSON] суми коштів за попередньо придбані квитки на концерт у розмірі 9 116 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.; неустойку за невиконання зобов?язання за кожен день прострочення у розмірі 41 204,32 грн. (а.с. 9). Постановою старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/8066/20 про стягнення з ТОВ «ПАРТШОУ» на користь [PERSON] боргу у загальному розмірі 70 320,32 грн. (а.с. 10). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2021 відповідачем не виконано, борг не повернуто. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Доказів виконання зобов`язання ТОВ «ПАРТШОУ» перед [PERSON] матеріали справи не містять. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні Відповідно до наданого позивачем розрахунку позивач правильно розрахувала три проценти річних за несвоєчасне повернення грошових коштів за період з 18.01.2022 року до 31.10.2022 року у розмірі 1 658,78 грн., та інфляційних витрат за період з 18.01.2022 року по 31.10.2022 року у розмірі 14 233,57 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 70 320,32 грн., суд вказує, що вказана сума боргу повністю стягнута на користь [PERSON] за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2021, що набрало законної сили 18.01.2022. Відтак, передбачені законом підстави для повторного стягнення вказаних грошових коштів відсутні. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial