Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Суязова Г.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 12.10.1996 року виконкомом Великодобронської сільської ради Ужгородського району, про що зроблено запис за № 21. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами 12.10.1996 зареєстровано шлюб. Зазначає, що відносини між ними не складались, постійно виникали розбіжності і на даний час відносини між сторонами фактично не існують, вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач змінив місце проживання та проживають окремо. Вважає, що спільне проживання сторін є неможливим, втратили почуття любові один до одного, що призвело до розпаду сім`ї. Шлюб між ними існує лише формально, у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага, тому продовження таких шлюбних відносин суперечить інтересам позивача. Просить не надавати строку для примирення, оскільки рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Будь-якого іншого спору між сторонами немає. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 16). Позивач в судове засідання 02.02.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином. При цьому, 12.12.2022 на електронну адресу суду поступила заява представника позивача адвоката Суязової Г.В., яка діє на підставі ордеру серія АО №1073375 від 07.11.2022, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та її представника. Крім того, просить позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити та щодо винесення заочного рішення не заперечують. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 02.02.2023 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке зареєстроване судом 01.02.2023 та наявне в метеріалах справи. При цьому, відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторонни позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] і громадянка [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 12.10.1996 року у виконкомі Великодобронської сільради Ужгородського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 21. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12 жовтня 1996 р. (а.с. 10). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 194 від 22.08.2019, за відомостями Великодобронської сільської ради місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). А згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 168 від 30.07.2019, за відомостями Великодобронської сільської ради місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що у сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, і що примирення та подальше спільне життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строку для примирення, оскільки збереження таких відносин суперечитиме її інтересам. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved