Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~з наступних\~підстав.\~ [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Спадкоємцем померлого\~є позивач,\~оскільки в\~нього на\~момент смерті\~не було\~близьких родичів.\~Починаючи з\~2006\~року до\~дня смерті\~вони проживали\~однією сім`єю.\~До дня\~смерті позивач\~здійснював за\~ [PERSON] \~догляд,\~та вони\~вели спільне\~господарство. В 2011 році [PERSON] почав тяжко хворіти, оскільки раніше перебував у місцях позбавлення волі. Оскільки [PERSON] був родом із Львівської області, то в вересні 2011 року попрохав позивача відвезти його на деякий час на малу батьківщину у смт. Шкло Яворівського району Львівської області, де він мав намір розшукати своїх знайомих, та далеких родичів. Позивач погодився і відвіз його до смт. Шкло, та залишив його на базі відпочинку. [INFO] його повідомили що [PERSON] помер. Оскільки він був звідти родом, то там його і поховали. Позивач повністю оплачував витрати на похорони. У відповідності до статей 1258,1264 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач знав, що померлий пропрацював в колгоспі «Маяк» Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та в процесі розпаювання земель отримав земельну ділянку (пай), але оригінали документів після його смерті не збереглися. В 2022 році перебираючи речі та документи, які залишились від померлого, позивач знайшов копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 092689, виданого Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області 01.12.2000 року, на підставі якого померлий [PERSON] володів земельною ділянкою. Тобто, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить право на земельну ділянку, розташованої на території Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області площею 5,5600 га. На випадок смерті померлий [PERSON] заповіт не складав. У відповідності до статей 1258,1264 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до законодавства України, позивач звернувся до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , але державним нотаріусом йому було роз`яснено, що в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка є спадковим майном, йому буде відмовлено в видачі відповідного свідоцтва. В зв`язку з відсутністю оригіналів документів на ім`я померлого [PERSON] , а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 092689, виданого Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області 01.12.2000 року, позивач не має можливості оформити спадкові права на земельну ділянку, розташованої на території Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області площею 5,5600 га. Встановити факт їхнього проживання однією сім`єю позивачу необхідно для прийняття спадщини від [PERSON] . Інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину від [PERSON] немає. У зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності сторін. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради. Рішення просить винести на розсуд суду. Свідок [PERSON] надала до суду письмове пояснення в якому зазначила, що дійсно приблизно з січня 2006 року у позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] . [PERSON] доглядав за [PERSON] , вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. У вересні 2011 року [PERSON] помер. До дня смерті [PERSON] здійснював за ним догляд. Свідок [PERSON] надала до суду письмове пояснення в якому зазначила, що приблизно з січня 2006 року у позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] . [PERSON] доглядав за [PERSON] , вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. У вересні 2011 року [PERSON] помер. До дня смерті [PERSON] здійснював за ним догляд. Суд, дослідивши письмові пояснення свідків, письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов до наступних висновків. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00037994482 від 08.12.2022 року, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №63 (а.с.21-22). Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , входить земельна ділянка, площею 5,560 га., яка розташована на території Березівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилася після смерті [PERSON] померлого [INFO] , та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії II-ДП № 092689 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 985, виданий 01.12.2000 року Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Так, відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд зазначає, що позивачем [PERSON] доведено факт його проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим позовна вимога про встановлення зазначеного факту підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд дійшов до наступних висновків. Згідно\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.\~1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Так, відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, позивач, як спадкоємець за законом, юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у позивача відсутній, тому суд вважає, що [PERSON] правомірно набув право на дане спадкове майно, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи викладені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved