Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

03.11.2022 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення франшизи. У позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] суму франшизи у розмірі 1500 грн. 00 коп. Позов мотивовано тим, що 10.08.2022 року у м. Біла Церква Київської області за адресою: бульвар Михайла Грушевського, 13а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай Соната», д.н. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , та транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота Камрі», д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . У результаті ДТП транспортний засіб позивача [PERSON] отримав механічні пошкодження. На місце ДТП було викликано поліцію для оформлення матеріалів. Згідно схеми ДТП відповідач [PERSON] порушив наступні пункти ПДР: 2.3 Б, 8.4 Г, 8.5.1, 1.5, у зв`язку з чим щодо останнього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292869 та визнано винуватим у скоєнні ДТП. Відповідальність відповідача застраховано а АТ «СГ «ТАС (приватне)» згідно полісу серії АТ № 1100316. Після звернення 17.08.2022 року до страхової компанії відповідача позивачу було нараховано страхове відшкодування у сумі 9950 грн. 00 коп. 22.08.2022 року позивач отримав відшкодування на свою картку у сумі 8450 грн. 00 коп., оскільки утримано франшизу 1500 грн. 00 коп. Відповідач обіцяв здійснити виплату франшизи, але так і не зробив цього, у зв`язку з чим позивач 12.10.2022 року направив листом за № 0208108910488 відповідачу претензію з вимогою сплатити франшизу протягом семи днів з дня отримання претензії. Лист позивачу вручено 19.10.2022 року. Однак на даний час франшизу не компенсовано, тому позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 18.11.2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 33, 34). 15.02.2023 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 42). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно копії схеми місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292869 10 серпня 2022 року о 14 год. 25 хв. у м. Біла Церка на бульварі Михайла Грушевського, 13, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «HYUNDAI SONATA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7). Власником транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією схеми місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292869 (а.с. 8). Зі змісту копії схеми місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292869 вбачається, що водії [PERSON] та [PERSON] дані про пошкодження транспортних засобів підтверджують (а.с. 8). З наданої позивачем копії відповіді ПрАТ «Страхова група «ТАС» № 11427/9122 від 18.08.2022 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 1100316 від 30.12.2021 року. Франшиза згідно Поліса становить 1500 грн. 00 коп. Згідно Довідки № 3022224430567205 про дорожньо-транспортну пригоду БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області від 10.08.2022 року зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобіля [PERSON] . Матеріальний збиток, завданий [PERSON] , як власнику автомобіля «HYUNDAI SONATA», н.з. [NUMBER] , згідно заяви про страхове відшкодування від 17.08.2022 року, за вирахуванням франшизи, становить 8450 грн. 00 коп. Сума страхового відшкодування: 8450 грн. 00 коп. (а.с. 9). 22.08.2022 року на банківську картку позивача [PERSON] перераховано страхове відшкодування по Договору № АТ1100316 від 30.12.2021 року в розмірі 8450 грн. 00 коп. (а.с. 4, 13). 12.10.2022 року позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] направлено лист-претензію, в якому позивач просить відповідача перерахувати йому суму утриманої франшизи СГ «ТАС» у розмірі 1500 грн. 00 коп. протягом тижня з дня отримання даної претензії. Також зазначив, що у разі відсутності платежу в зазначений термін, вказана сума буде стягнута в судовому порядку. Всі судові витрати будуть відшкодовані [PERSON] (а.с. 12). Вищевказаний лист-претензію відповідач [PERSON] отримав особисто 19.10.2022 року (а.с. 10, 11). Страховою компанією ПрАТ «Страхова група «ТАС» прийнято рішення від 18.08.2022 року № 11427/9122 про сплату на користь позивача [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 8450 грн. 00 коп. та розмір франшизи відповідача [PERSON] згідно Полісу залишився 1500 грн. 00 коп. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи, страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» cтрахувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15 та від 12.12.2018 р. у справі № 758/2356/17-ц, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. За встановлених обставин, зважаючи на те, що страховиком, у якого відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, було виплачено суму погодженого страхового відшкодування у розмірі 8450 грн. 00 коп. за виключенням суми франшизи, визначеної в полісі обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 1100316 від 30.12.2021 року в розмірі 1500 грн. 00 коп., яка не відшкодована страхувальником добровільно, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] франшизи в розмірі 1500 грн. 00 коп., є обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то із нього на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Крім того, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. У позовній заяві позивач [PERSON] , серед іншого, просить стягнути з відповідача [PERSON] комісію при оплаті судового збору у розмірі 19 грн. 85 коп., суму поштових послуг, витрачених для відправлення претензії у сумі 68 грн. 80 коп., та витрачених для відправлення позову з додатками у сумі 68 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Зважаючи на те, що вищевказані витрати позивачем [PERSON] понесені у зв`язку із вчиненням дій, необхідних для підготовки і розгляду справи, та до матеріалів справи останнім надано докази таких витрат (а.с. 5-6, 15, 22-24), то з відповідача необхідно стягнути вказані витрати на користь позивача.

Outcome: approved