Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Бекірова С.С. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що 01 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ у м. Києві. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . З 2015 року відносини між подружжямпо гіршилися, почали виникати непорозуміння. З вересня 2021 року шлюбні відносини припинені і не ведеться спільного господарства. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. З цих підстав позивач просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 14 грудня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 26 січня 2023 року. В судове засідання позивач та її представник не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 24 січня 2023 року представник позивача надіслав на електронну адресу заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 25 січня 2023 року надав до суду заяву, в якій зазначив що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 250, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 лютого 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 5). Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 496,20 грн., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved