Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] через свого представника адвоката Климчук Вікторію Володимирівну звернулася до суду із зазначеною заявою, яку уточнила, та просила встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 18 серпня 2007 року по [INFO] . Заява обґрунтована тим, що встановлення такого факту необхідно для реалізації права заявниці як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, та отримання права доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12022111150000788, за фактом взяття його в полон та відсутності інформації про місце його перебування, а також визнання заявниці потерпілою особою, з метою подальшого вжиття заходів щодо визволення з полону [PERSON] . Щодо підтвердження факту проживання однією сім`єю заявниця посилається на те, що з 17 листопада 2001 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 серпня 2007 року, яке набрало законної сили 18 серпня 2007 року (справа №2-398/2007). За час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2003 року (справа №2-563/2003) [PERSON] удочерив її дочку [PERSON] , [INFO] , якій було присвоєно прізвище усиновителя [PERSON] і по батькові [PERSON] . Після розірвання шлюбу подружні відносини між заявницею та [PERSON] не припинилися: вони продовжували проживати разом в її квартирі за адресою: [ADDRESS] ; ставилися один до одного як чоловік та дружина; разом виховували дітей; піклувалися один про одного; облаштовували житло; мали спільний бюджет, за рахунок якого у 2013 році придбали автомобіль, а в 2018 році причіп до нього; проводили разом свята та відпустки.Незважаючи на те, що через необхідність економії коштів по сплаті комунальних послуг [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] , за місцем проходження служби - Військової частини [NUMBER] , фактично він проживав разом із заявницею в її квартирі. Після розірвання шлюбу заявниця та [PERSON] не вступали в шлюб з іншими особами та у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами не перебували. Під час вторгнення військових Російської Федерації на територію України, зокрема у зону відчуження, [PERSON] перебував на службі та знаходився на території ДСП «Чорнобильська АЕС». З 24 лютого 2022 року по теперішній час він перебуває у полоні. Перед тим, як військові РФ вивезли [PERSON] у невідомому напрямку, він передав заявниці через чоловіка її сестри свою банківську картку, документи, ключі, sim-карту мобільного оператора зі свого мобільного телефону. Вказане свідчить про те, що між заявницею та [PERSON] існували відносини довіри і порозуміння та останній вважав її своєю дружиною. Заявниця посилається на Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», яким визначено коло осіб, які мають право отримувати інформацію про розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, до якого входять близькі родичі та члени сім`ї, зокрема особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Зазначає, що за наявності підтвердження факту проживання однією сім`єю, вона матиме можливість реалізувати вказане право. Крім того, матиме право доступу до матеріалів та визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 12022111150000788, зареєстрованому за заявою [PERSON] , дочки заявниці та [PERSON] . Вказує, що встановлення вказаного факту в позасудовому порядку неможливе. Ухвалою судді від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 21 листопада 2022 року від заінтересованої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вона просила заяву задовольнити та підтвердила обставини у ній викладені. Зазначила, що після розлучення в 2007 році її батька [PERSON] з матір`ю [PERSON] , останні проживали разом як сім`я, тому про їхнє розлучення вона дізналася пізніше. Відносини між її батьками будувалися на довірі та підтримці, вони все робили спільно: узгоджували крупні придбання в квартиру, разом ходили у магазин, дарували один одному подарунки, кошти у них були спільні, всі свята проводили в колі сім`ї, разом відпочивали. В її батьків міцна і дружня родина, обидва є військовослужбовцями Національного гвардії України і працюють у військовій частині. Під час вторгнення військ РФ на територію України, з лютого 2022 року її батько [PERSON] перебував на роботі на ДСП ЧАЕС. На даний час він вважається таким, що перебуває в полоні та про нього нічого не відомо. Раніше батько і мати ніколи не розлучалися на такий тривалий час. Її мати активно веде листування з різними установами з метою з`ясування місця перебування батька та повернення його додому, але оскільки її мати не є його законною дружиною, виникають складнощі у комунікації з різними органами. 28 листопада 2022 року від заінтересованої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вона заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що заявниця [PERSON] являється її невісткою. Певний час вона перебувала в шлюбі з її сином [PERSON] , потім вони розлучилися, але продовжували проживати разом як сім`я. Вони виховували дітей, облаштовували житло, разом приїздили до неї. Її син вважав [PERSON] своєю дружиною. Зараз її син перебуває в полоні. [PERSON] робить усе можливе, щоб він швидше повернувся: пише листи, телефонує в різні інстанції, зустрічається з представниками організацій, що займаються полоненими. 05 грудня 2022 року від заінтересованої особи [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона підтримала заяву [PERSON] та просила задовольнити. Підтвердила обставини в ній викладені та зазначила, що її мати [PERSON] та її батько [PERSON] , який її удочерив, до моменту потрапляння його у полон, проживали разом як одна сім`я. На даний час її мати веде листування з різними установами щодо з`ясування місця перебування її батька та повернення його додому ( а.с.110). Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року до участі у справі було залучено як заінтересовану особу [PERSON] ( а. с. 176-177). Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, в ній викладені. Вказала, що вважає [PERSON] своїм чоловіком. Вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року по 18 серпня 2007 року. Після розірвання шлюбу вона та [PERSON] продовжували проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти придбали автомобіль, квартиру дочці [PERSON] у м.Бровари, дбали одне про одного та планували у 2022 році повторно зареєструвати шлюб, але не встигли, оскільки почалася війна. Під час захоплення військовими РФ ДСП « Чорнобильська атомна електростанція» [PERSON] в цей час перебував там на службі як військовослужбовець Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України. З 24 лютого 2022 року він вважається таким, що перебуває в полоні та про нього нічого не відомо. Представник заявниці адвокат Климчук Вікторія Володимирівна заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, у ній викладених. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У поданих до суду письмових поясненнях просила розглядати справу за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У поданих до суду письмових поясненнях просила розглядати справу за її відсутності. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України свого представника в судове засідання не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, про причини неявки його представника суду не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Неприбуття в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, з огляду на положення частини 1 статті 223 ЦПК України. Заінтересована особа [PERSON] , допитана як свідок, суду показала, що [PERSON] - її мати, [PERSON] - її батько, який її удочерив. З 2001 року і до того часу як її батько [PERSON] потрапив у полон, він проживав разом з її матір`ю однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , та ставився до її матері як до дружини. Батьки вели спільне господарство, разом здійснювали покупки, проводили свята та відпочивали. За спільні кошти її батьки придбали автомобіль, в 2017 році придбали їй квартиру та в 2021 році купили квартиру її сестрі. Про те, що її батьки розлучилися, вона дізналася випадково в 2010 році. Батьки планували зареєструвати шлюб у 2022 році, але цьому завадила війна. 15 лютого 2022 року її батько, який є військовослужбовцем, поїхав на службу на ДСП «Чорнобильська АЕС» і більше додому не повернувся. У подальшому він передав її матері через її дядька [PERSON] особисті речі: банківську картку та сім-карту. Спірних питань у сім`ї з приводу поданої заяви немає. Підтримує заяву матері, оскільки вона повинна займатися питанням повернення батька із полону як його дружина, оскільки її молодша сестра навчається, а вона також не може цим займатися, оскільки вживає заходів щодо визволення з полону свого чоловіка. Свідок [PERSON] суду показав, що з 1996 року по 2013 рік він проходив службу на посаді коменданта, з 2013 року по 2019 рік на посаді командира Військової частині [NUMBER] Національної гвардії України, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Також у цій військовій частині на посаді водія проходив службу [PERSON] , з яким він знайомий вже десять років. [PERSON] теж є військовослужбовцем цієї військової частини. Під час перебування на посаді коменданта він постійно бачив разом [PERSON] та [PERSON] , також двічі на рік приходив за місцем їх проживання з метою відвідування сім`ї, коли обіймав посаду командира військової частини. [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі, розташованій на п`ятому поверсі будинку [ADDRESS] . Коли вони разом з [PERSON] неодноразово на службовому автомобілі вибували у відрядження та під`їжджали до вказаного будинку, то [PERSON] підносила до автомобіля необхідні речі [PERSON] . Крім того, щороку він бував вдома у сім`ї [PERSON] на святкуванні дня народження [PERSON] , де також була і [PERSON] . Неодноразово він був свідком телефонних розмов [PERSON] зі [PERSON] , коли останні обговорювали спільні покупки. [PERSON] користувалася банківською карткою [PERSON] , коли він з ним перебував у відрядженні, то [PERSON] приходили sms-повідомлення про зняття готівки і той, жартуючи, казав, що [PERSON] пішла у магазин. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, між ними існували відносини, які були притаманні подружжю. Шлюбних відносин з іншою особою у [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу не було. Військовослужбовці, які були зареєстровані за адресою місцезнаходження Військової частини [NUMBER] , в тому числі і [PERSON] , фактично там не проживали, оскільки приміщення за вказаною адресою для цього не було призначено. Свідок [PERSON] суду показав, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , та являється уповноваженою особою по вказаному будинку. По сусідству на п`ятому поверсі проживають [PERSON] та [PERSON] . Зі [PERSON] він знайомий з 2000 року, а з [PERSON] з 2007 року. Він постійно спілкувався з ними, часто бував у них вдома, товаришував з [PERSON] , один одному вони допомагали по сусідству. [PERSON] постійно проживав із [PERSON] , робив ремонт у квартирі. Він завжди вважав їх подружжям. Про розірвання шлюбу між ними він дізнався нещодавно, коли [PERSON] запропонувала йому бути свідком. Тоді він здивувався, оскільки відносини між [PERSON] та [PERSON] були такі як між чоловіком та дружиною. На даний час [PERSON] знаходиться у полоні і про нього нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду показав, що з [PERSON] знайомий з 2001 року, а [PERSON] знає з дитинства, оскільки вони являються односельчанами та його дружина є її рідною сестрою. Після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , до того часу як [PERSON] потрапив у полон. Коли 24 лютого 2022 року війська РФ захопили ДСП «Чорнобильська АЕС», він також перебував там на робочій зміні та бачив [PERSON] . Останній дуже хвилювався за свою сім`ю. Через нього [PERSON] передав [PERSON] ключі від квартири, банківську картку та інші свої особисті речі. На даний час [PERSON] знаходиться в полоні. [PERSON] та [PERSON] нікому не казали про те, що вони розірвали шлюб, він про це дізнався випадково, адже після розірвання шлюбу вони продовжували вести спільне господарство: робили ремонт у квартирі, придбали автомобіль, гараж, інші речі. На даний час [PERSON] вживає заходів щодо повернення [PERSON] з полону. Свідок [PERSON] суду показав, що з 1996 року по 2021 року він проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. Знайомий з [PERSON] з 2004 року, оскільки разом вони служили в одному взводі, підтримував з ним дружні стосунки. [PERSON] знає як дружину [PERSON] . Він постійно бачив як [PERSON] підвозив [PERSON] на роботу на залізничний вокзал та зустрічав її з роботи, вони завжди були разом. Про те, що шлюб між ними було розірвано, він навіть не здогадувався. Бував у квартирі [PERSON] , яка знаходиться на п`ятому поверсі в Деснянському кварталі м.Славутича. Свідок [PERSON] суду показав, що сім`ю [PERSON] та [PERSON] знає з 2003 року. З [PERSON] разом він служив, вони дружили сім`ями, часто разом зустрічали Новий рік. [PERSON] знає як дружину [PERSON] , в якого часто бував вдома, де постійно перебувала також [PERSON] . До потрапляння у полон, [PERSON] жив із [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Вони спільно здійснювали покупки: купили гараж, автомобіль, дочці квартиру у [PERSON] . Він підтверджує, що з 2007 року до лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом як одна сім`я. Свідок [PERSON] суду показав, що знає [PERSON] та [PERSON] як подружжя. З [PERSON] знайомий з 2009 року, вони служили разом, а зі [PERSON] - з 2013 року. [PERSON] йому повідомляв, що його дружина буде також служити у військовій частині. [PERSON] їх часто разом у магазині, також [PERSON] забирав дружину з електрички додому. [PERSON] проживав у Невському кварталі, будинку № 2, він бував у них вдома, де також знаходилася [PERSON] та менша дочка [PERSON] . Знає їх більше по службі у військовій частині. На роботі [PERSON] та [PERSON] усі знали як подружжя. У період 2017- 2018 роках він допомагав [PERSON] робити ремонт у квартирі в Невському кварталі. Останній раз він спілкувався з [PERSON] 20 лютого 2022 року, коли заїжджав на ДСП «Чорнобильська АЕС» разом з [PERSON] , а потім виїхав, а [PERSON] , як водій керівника військової частини залишився. Йому відомо і він підтверджує, що з 2007 року по лютий 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали спільно як одна сім`я, відносини у них були як у чоловіка та дружини. Про те, що вони були розлучені йому було відомо від [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що знайома з сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2002 року. Її чоловік знайомий з [PERSON] ще раніше, також він є хрещеним батьком дочки [PERSON] . Від [PERSON] їй відомо, що шлюб в [PERSON] було розірвано у 2007 році, але вони продовжували проживати як чоловік та дружина у квартирі [ADDRESS] , мали спільний бюджет, придбали разом телевізор, чайник, різні речі, потім купили автомобіль, за спільні кошти купили дочці квартиру у м.Бровари. [PERSON] вважав своїм житлом квартиру, в якій він проживав зі [PERSON] . На даний час [PERSON] перебуває в полоні. [PERSON] вважає [PERSON] своїм чоловіком та чекає на його повернення. Вона підтверджує, що з 2007 року після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є її рідною сестрою. З [PERSON] вона знайома з 2001 року. Після одруження [PERSON] і [PERSON] проживали разом однією сім`єю. Шлюб вони розірвали близько десяти років тому, але ніколи окремо не проживали. Останні шість років [PERSON] та [PERSON] збиралися знову зареєструвати шлюб та повінчатися. Знає їх як сімейну пару. Вони мали спільний бюджет, два роки тому придбали для молодшої дочки квартиру у м.Бровари, ще раніше купили для старшої дочки квартиру в м. Славутичі. [PERSON] особисто позичав у них гроші на сімейні покупки. Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (заявниця) та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року, який було розірвано згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 серпня 2007 року у справі № 2-398/2007, яке набрало законної сили 18 серпня 2007 року ( а.с. 193-194). Державна реєстрація розірвання шлюбу проведена 14 листопада 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області складено відповідний актовий запис за №112 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.2007. Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.22). Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] (заінтересована особа), [INFO] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 07.05.2002, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.17). [PERSON] ( заінтересована особа) народилася [INFO] , її матір`ю записана - [PERSON] , як батько записаний [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 25 лютого 2004 року, копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи ( а.с.18). Відомості про [PERSON] як про батька усиновленої [PERSON] були внесені до актового запису про її народження, складеного відділом РАЦС Славутицького міськвиконкому 23 серпня 1995 року №222, на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2003 року у справі №2-563/2003, відповідно до якого усиновленій присвоєно прізвище [PERSON] і по батькові за його іменем [PERSON] ( а.с.20-21). Після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] [PERSON] (заінтересованій особі) присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 червня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2002 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я [PERSON] , в графі «Сімейний стан» зазначено: 17.11.2001 відділом РАГСу м.Славутич зареєстровано шлюб з [PERSON] ; 14.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області проведена реєстрація розірвання шлюбу з [PERSON] . У графі «Місце проживання» зазначено: [ADDRESS] ( а. с. 11-13). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2006 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я [PERSON] , в графі «Сімейний стан» зазначено: 17.11.2002 відділом РАГСу м.Славутич зареєстровано шлюб з [PERSON] ; 14.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області проведена реєстрація розірвання шлюбу з [PERSON] . У графі «Місце проживання» зазначено: 22.03.2006 місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; 10.11.2007 знято з реєстрації місце проживання; 10.11.2007 місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Як вбачається з довідки № 125 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 25 серпня 2022 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , з 03.02.1999 по теперішній час (а.с.65). Актом про фактичне проживання від 31 серпня 2022 року, складеним мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , в присутності [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, підтверджено, що [PERSON] дійсно проживав у квартирі [ADDRESS] з 2006 року по лютий 2022 року, за вказаною адресою також проживає [PERSON] (а.с.23). В особовому листку з обліку кадрів прапорщика [PERSON] , [INFO] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, місцем його фактичного проживання зазначено: [ADDRESS] ; зареєстрованим місцем проживання вказано: [ADDRESS] . Крім того зазначено про його матір: [PERSON] , 1948 року народження, яка проживає в с.Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, та є заінтересованої особою у справі ( а.с.27). Фактичне місце проживання [PERSON] за вказаною адресою підтверджується також діловим листуванням за 2014 рік: копією першої сторінки позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, відповідачем в якій зазначено [PERSON] , та копії повістки-повідомлення Славутицького міського суду Київської області у справі №377/70/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, адресованої відповідачу [PERSON] (а.с.24-25). У виписках із медичної картки стаціонарного хворого № 1703 від 10.11.2017 та №1743 від 23.12.2021, рапорті старшого водія ІІ-го автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення штаб-сержанта [PERSON] за 2021 рік, копії яких знаходиться у матеріалах справи, фактичним місцем проживання [PERSON] також вказано адресу: [ADDRESS] ( а.с.35). Як видно із копій дублікатів квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] у період 2019-2022 років здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 52-57). За вказаною адресою він як споживач послуг електричної енергії був зазначений і в протоколі №21449 програмування лічильника електричної енергії від 16.06.2020, копія якого знаходиться в матеріалах справи ( а.с.62) . Відповідно до платіжних доручень АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.12.2019, 13.01.2020, 16.08.2021, 25.02.2022, 21.03.2022, копії яких знаходяться в матеріалах справи, [PERSON] перераховував [PERSON] грошові кошти на її картковий рахунок різними сумами ( а.с.58-60). Із рапорту старшого водія ІІ-го автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення штаб-сержанта [PERSON] командирові взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, копія якого знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що близькою особою ним зазначено, зокрема співмешканку [PERSON] . Також у рапорті близькою особою, крім іншого, зазначено сина - [PERSON] (заінтересовану особу) ( а.с.33,34). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 грудня 2013 року у цивільній справі № 377/1048/13-ц ( провадження №2/377/369/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства, встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] ( а.с.206-208). Як видно з рапортів відвідування місць проживання військовослужбовців від 15 січня 2019 року та від 16 травня 2019 року, у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , проживає сім`я військовослужбовців [PERSON] та [PERSON] (а. с. 29,32). Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, №0001-3252-1400 від 04.02.2019 [PERSON] зазначила [PERSON] як довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку, а він у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-ХР62-1400 від 04.02.2019 такою особою вказав [PERSON] (а.с.30-31). Згідно з довідкою, виданою Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України 27.08.2022 за №277, головний сержант [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 08 квітня 2013 року по теперішній час. Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України 15.07.2022 за № 143, штаб - сержант [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 04 серпня 2003 року по теперішній час (а.с.26). Як видно з витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 51 від 06.04.2022, копія якого знаходиться в матеріалах справи, штаб - сержант [PERSON] вважається таким, що перебуває в полоні з 24 лютого 2022 року ( а.с.63). 19 липня 2022 року за заявою [PERSON] ( заінтересованої особи) за фактом взяття у полоні її батька [PERSON] , місце знаходження якого невідоме, органом досудового розслідування Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції України в Київській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження за №12022111150000788 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 3 статті 110 КК України ( а.с.64). Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду. Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Із змісту заяви вбачається, що заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у неї права як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, а також отримання доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12022111150000788, за фактом взяття його в полон та відсутності інформації про місце його перебування, а також визнання заявниці потерпілою особою, з метою подальшого вжиття заходів щодо визволення з полону [PERSON] . Відповідно до преамбули Закону України « Про правовий статус осіб, зниклих безвісті за особливих обставин» від 12 липня 2018 року №2505-VIII (далі -Закон №2505-VIII) цей Закон визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Згідно з абзацом дванадцятим частини 1 статті 1 Закону № 2505-VIII особою, яка зникла безвісти за особливих обставин, вважається особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Частиною 1 статті 6 Закону 2505-VIII передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місце перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). За змістом абзацу 1 частини 1 статті 6 вказаного Закону до кола близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, віднесені, зокрема, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Таким чином, факт, який просить встановити заявниця, має юридичне значення та породжує виникнення немайнового права. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У пункті 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15 ( провадження №61-30273св18). Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: копіями паспортів [PERSON] , [PERSON] , довідки № 125 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25 серпня 2022 року, акту про фактичне проживання від 31 серпня 2022 року, особового листка з обліку кадрів, рапортів відвідування місць проживання військовослужбовців від 15 січня 2019 року та від 16 травня 2019 року, рапорту [PERSON] командиру взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, ділового листування, виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 1703 від 10.11.2017 та №1743 від 23.12.2021, а також показаннями свідків підтверджується, що після розірвання шлюбу з 18 серпня 2007 року заявниця та [PERSON] продовжували фактично проживати разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Разом вони проводили дозвілля та влаштовували сімейні свята, що підтверджено світлинами, які долучені до матеріалів справи (а.с.43-51). Рапорт [PERSON] командиру взводу матеріально-технічного забезпечення від 13 грудня 2019 року, в якому він як близьку особу зазначив [PERSON] , декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-3252-1400 від 04.02.2019, № 0001-ХР62-1400 від 04.02.2019, в яких [PERSON] зазначила довіреною особою [PERSON] , а він зазначив довіреною особою її відповідно, показаннями свідка [PERSON] , який вказав, що [PERSON] через нього передав [PERSON] свою платіжну банківську картку та інші особисті речі, підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] ставилися один до одного як близькі особи, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. Про спільність їхнього бюджету та здійснення спільних витрат в інтересах сім`ї свідчать, крім показань свідків, також копії квитанцій, відповідно до яких [PERSON] здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , та платіжні доручення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.12.2019, 13.01.2020, 16.08.2021, 25.02.2022, 21.03.2022 про перерахування ним на рахунок [PERSON] грошових коштів. Крім того, 16 листопада 2013 року [PERSON] зареєстрував право власності на легковий автомобіль ВАЗ 217030, користувачем яким у свідоцтві про реєстрацію вказано [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та 22 травня 2018 року зареєстрував право власності на причіп бортовий, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.61). З досліджених у судовому засіданні письмових доказів та показань свідків судом не встановлено факту перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з будь-якою іншою особою, після розірвання шлюбу між ними, як і не встановлено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою. Також суд бере до уваги, що заявниця з приводу вчинення дій щодо визволення з полону [PERSON] письмово зверталася до Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях Служби Безпеки України, Уповноваженого з прав людини, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Головного управління Національної гвардії України МВС України, Президента України, Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ( а.с. 36-42). Матеріалами справи наявність спору або будь-яких фактів, які можуть вплинути на права і обов`язки інших осіб, крім тих, які були залучені до участі у справі, не встановлено. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею, та підтверджених письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ( частина 1 статті 89 ЦПК України). Виходячи з викладеного, встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про тривале проживання [PERSON] ( заявниці) та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 18 серпня 2007 року по [INFO] , тобто з дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу між ними по день, з якого [PERSON] вважається таким, що перебуває в полоні, оскільки у зазначений період вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, мали спільний бюджет, що свідчить про те, що між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Отже, враховуючи, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, вимоги заявниці про встановлення вказаного факту підлягають задоволенню з метою реалізації права заявниці [PERSON] як законного члена сім`ї на отримання інформації про розшук військовослужбовця [PERSON] , який з 24 лютого 2022 року вважається таким, що перебуває в полоні, а також отримання доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12022111150000788, за фактом взяття його у полон та відсутності інформації про його місце перебування, та визнання її потерпілою, з метою подальшого вжиття заходів щодо його визволення з полону. За правилом частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved