Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Тищенка Р.О. звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просив надати додатковий строк для вступу у спадщину строком на два місяці. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 12.06.2018 року [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . У 2003 році вона виїхала на постійне місце проживання до Німеччини та прийнята на консульський облік у Посольстві України ФРН відділення в Бонні 08.12.2003 року. Перебуваючи за межами України [PERSON] періодично підтримувала зв`язок з позивачем телефонним засобом зв`язку. Приблизно у травні 2021 року позивачу не вдалося зв`язатися з [PERSON] . Численні спроби встановити контакт не дали результату, оскільки вона не брала слухавку, на цьому зв`язок з нею був втрачений. Згодом, вважаючи на похилий вік [PERSON] , у позивача з`явилися сумніви, чи взагалі жива вона. Однак, ані даних, які б підтверджували вказану інформацію, ані точної дати смерті позивачу відомо не було. 11.11.2021 року МЗС України у відповідь на заяву позивача підтвердило інформацію про смерть [PERSON] у місті Кельн, Німеччина та надали засвідчене апостилем свідоцтво про смерть. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до якої входить квартира за адресом [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Позивач 21.12.2021 року звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25.05.21022 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.02.2023 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про відкладення розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за наявними у матеріалах справи доказами. Також зазначив, що клопотання позивача про відкладення розгляду справи вважає таким, що не підлягає задоволенню, як таке, що тільки затягує розгляд справи по суті. В матеріалах справи є відзив на позов, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що у позовній заяві позивач причиною пропуску строку для прийняття спадщини зазначив необізнаність про факт смерті спадкодавця [PERSON] та вважав, що така причина є поважною. Однак, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач зазначив, що він періодично підтримував зв`язок із [PERSON] , однак у травні 2021 року йому не вдалося зв`язатися з останньою, в результаті чого у нього з`явилися сумніви, чи взагалі жива [PERSON] . Але, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса позивач звернувся лише 21.12.2021 року. Крім того, до позовної заяви позивачем не долучено копію заяви про звернення до МЗС України щодо смерті [PERSON] , будь-які реквізити такої заяви у тексті позову не відображені, що не дає можливості встановити конкретну дату надіслання позивачем цієї заяви. Зазначили, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , але зв`язатися з померлою позивач спробував тільки у травні 2021 року, а вживати конкретні заходи, направлені на встановлення факту смерті [PERSON] та прийняття спадщини після останньої, позивач почав ще через декілька місяців після безуспішних спроб зв`язатися з нею. Харківська міська рада вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, а обставини, що на думку позивача зумовили такий пропуск строку, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному законом. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає відзив необгрунтованим. Зазначив, що позивачу для реалізації свого права на вступ у спадщину необхідно було встановити факт смерті спадкодавця поза межами України, отримати відповідний документ, виданий компетентним органом іноземної держави, легалізувати його та надати відомості нотаріусу для реєстрації спадкової справи. Інших юридичних підстав для вступу у спадщину, окрім як попередньо витребувати документи про смерть спадкодавця у позивача не було. Крім того, [PERSON] не є родичем спадкодавця та не зобов`язаний підтримувати з нею зв`язок виключно через те, що остання склала на його користь заповіт. Зазначив, що позивач переодічно підтримував зв`язок з [PERSON] , однак остання в силу свого похилого віку не завжди відповідала на телефонні дзвінки. Це свідчить про те, що у позивача не було підстав для хвилювання, адже переодічно траплялось таке, що [PERSON] не виходила на зв`язок. Вказав, що поважність причин пропуску строку для вступу у спадщину, спричинений відсутністю юридичних підстав, наявних на території України для звернення з відповідною заявою до нотаріуса для заведення спадкової справи. Тому вважає поважними причинами пропуск строку для прийняття спадщини за обставин, що не залежали від позивача. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 12.06.2018 року [PERSON] , [INFO] , що мешкала за адресом [ADDRESS] склала заповіт, посвідчений Мохонько Ю.М. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області №370, згідно з яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належало і на що вона законом мала право заповіла [PERSON] . Міністерство закордонних справ України листом від 11.11.2021 року №71/ВАВ/19-571/1-1720-21 на запит позивача надіслало свідоцтво про смерть [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Кельн. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.12.2021 року №67892851 вбачається, що приватним нотаріусом Рибкіною О.М. зареєстрована спадкова справа №68894905 після померлої [INFO] [PERSON] . На ухвалу суду від 24.10.2022 року про витребування доказів Державна прикордонна служба України надала інформацію щодо перетину кордону України [PERSON] у період з 01.01.2003 року по 07.11.2020 року: 03.06.2018, 21.06.2018, 25.06.2018, 01.07.2018 роки. Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Листом від 18.01.2022 року на звернення позивача щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини після померлої [PERSON] , приватний нотаріус Рибкіна О.М. повідомила, що [PERSON] подав заяву про намір звернення до суду з питань продовження строку для прийняття спадщини. За даними спадкового реєстру заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило. Даних про інших спадкоємців, згідно ст.ст. 1261,1241 ЦК України, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб цивільна дієздатність яких обмежена в матеріалах спадкової справи немає. Відсутність раніш заведених спадкових справ після [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 21.12.2021 року. Для подальшого оформлення спадщини рекомендовано позивачу звернутися до суду для вирішення всіх необхідних питань. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція була висловлена 26.06.2019 року у постанові Верховного Суду по цивільній справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Позивач зазначив, що пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини, оскільки не знав про факт смерті спадкодавця [PERSON] , яка проживала у Німеччині. Суд зазначає, що сама по собі ця обставина, без встановлення інших об`єктивних обставин, не свідчить про поважність пропуску спадкоємцем цього строку. Зазначені обставини беззаперечно не свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, і що такі причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що позивач не мав фізичної можливості подати у встановлений законом строк заяву нотаріусу у розумінні положень статті 1272 ЦК України. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: dismissed