Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

У червні 2015 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла позовна заява ПАТ «Ідея Банк», в уточненій редакції якої, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 158\~419,20 грн., яка складається з: основний борг 90\~353,34 грн.; прострочений борг 13\~289,40 грн.; прострочені проценти 20\~675,88 грн.; строкові проценти 1\~868,97 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 29\~290,06 грн.; дебіторська заборгованість 2\~941,55 грн. Обґрунтовуючи уточнені позовні вимоги, АТ «Ідея Банк» посилалось на те, що 09.07.2013 між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.23290, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 113\~391,00 грн. строком на 60 місяців та зі сплатою відсотків на рівні 17,9900. З огляду на те, що [PERSON] допустила порушення умов договору, що виразилося у не внесенні чергових платежів, згідно з графіком, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості яка станом на 08.06.2015 становить 158\~419,20 грн. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. від 26.06.2015 відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] , ТОВ «ФК «Гарант Плюс», про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2015 залучено до справи, у якості співвідповідача, [PERSON] (поручитель належного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №910.23290). Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2015 провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «ФК «Гарант Плюс», закрито. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2015 роз`єднати в самостійні провадження вимоги ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором виділивши в окреме провадження вимоги ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.04.2016 справу за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. від 03.06.2016 прийнято справу до свого провадження. У зв`язку з перебуванням судді Кудрявцевої Т.О. на довготривалому лікарняному, справу було передано судді Женеску Е.В. якою за ухвалою від 08.02.2017 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Яковлеву Д.О. яким за ухвалою від 31.03.2020 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Кондрашову І.А.. яким за ухвалою від 01.06.2021 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022, прийнято зміну предмету позову АТ «Ідея Банк» у цивільній справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено про підтримання заявлених позовних вимог. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надано, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 09.07.2013 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.23290, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 113\~391,00 грн. строком на 60 місяців та зі сплатою відсотків на рівні 17,9900. Відповідно до умов вказаного договору (розділ 5), банк має право вимагати дострокового повернення кредиту в раз прострочення оплати чергового ануїтетного платежу більш ніж на один календарний місяць. Перерахування кредитних коштів підтверджується копією меморіального ордера №910.23290. Згідно з копією листа від 17.04.2014 за вих.№16.1-06/45886, ПАТ «Ідея Банк» повідомив, що загальна ставка за користування кредитними коштами буде складати 21,94%. На підтвердження розміру заборгованості надано довідку-рахунок. В силу ст.ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене та враховуючи ту обставину, що відповідач не здійснює виконання умов договору з 18.06.2014, заявлені позовні вимоги щодо стягнення: основного боргу 90\~353,34 грн.; простроченого боргу 13\~289,40 грн.; прострочених процентів 20\~675,88 грн.; строкових процентів 1\~868,97 грн.; підлягають задоволенню. Що ж до вимоги про стягнення пені та дебіторської заборгованості, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ні позовна заява, ні заява про зміну предмету позовну, не містить обґрунтування механізму їх нарахування, посилання на норми матеріального права або умови договору кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1\~243,18 грн. належить стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial