Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 18 жовтня 2003 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №335, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв`язку з чим між ними постійно викали сварки, та скандали. Ці обставини негативно вплинули на подальші сімейні відносини. З вини відповідача збереження сім`ї та подальше спільне життя, як подружжя стало не можливим. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивач та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не має, спільне господарство не ведуть. Позивачка будучи своєчасно та належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань які б перешкоджали розгляду справи від відповідача не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~повторно виданого\~17.11.2022\~рокуЗаводським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Запоріжжі Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро), 18.10.2003року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №335\~(а.с.5). Судом також встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved