Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог Позивач [PERSON] в листопаді 2022 року звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» (ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1). На підставі внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань нею видано наказ № 14 від 18 серпня 2021 року про вступ на посаду директора з 19 серпня 2021 року. У червні 2022 року позивач попередила єдиного засновника товариства [PERSON] про намір звільнення з посади директора. 09 серпня 2022 року надіслала засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації та фактичного місця проживання [PERSON] та електронну адресу заяву про звільнення з займаної посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Відповідачу було відомо про намір звільнення, оскільки окрім того, надсилала заяву про звільнення електронною поштою, повідомляла засобами телефонного зв`язку та повідомляла у месенджері Viber. Заплановані на 28 жовтня 2022 року позачергові загальні збори відповідача, визнано такими, що не відбулися через відсутність учасника для прийняття рішення . На думку [PERSON] , бездіяльність роботодавця щодо нерозгляду заяви про звільнення є грубим порушенням її трудових прав, оскільки станом на 31 жовтня 2022 року не виконує обов`язки директора, не отримує заробітню плату, вона фактично позбавлена можливості звільнитись та обрати нове місце праці. З цих підстав [PERSON] просить суд визнати припиненими з 31 жовтня 2022 року трудові відносини між нею та ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1», у зв`язку зі звільненням з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» за власним бажанням в порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Зобов`язати Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань, виключивши відомості стосовно неї, як керівника ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» шляхом внесення відомостей про припинення з 31 жовтня 2022 року трудового договору між [PERSON] , як директора (керівника) та ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1», у зв`язку зі звільненням за власним бажанням в порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Вирішити питання розподілу судових витрат. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху, оскільки при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір на хибні реквізити, а саме на реквізити Подільського районного суду м. Києва. 23 грудня 2022 року позивач особисто в приміщенні суду отримала копію ухвали суду від 06 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху. 26 грудня 2022 року позивач надала до суду заяву про усунення недоліків та оригінал квитанції про сплату судового збору сплаченого на реквізити Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 лютого 2023 року о 12.00 год. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позивач в судовому засіданні пояснила, що з 31 жовтня 2022 року не виконує обов`язки директора, про що було видано наказ про припинення повноважень, також з цієї дати не нараховується заробітня плата. Оскільки загальні збори не відбулися через неявку єдиного учасника товариства, що свідчить про бездіяльність відповідача. Бездіяльність роботодавця щодо нерозгляду її заяви про звільнення є грубим порушенням її трудових прав, оскільки вона фактично позбавлена можливості звільнитись та обрати нове місце праці, тому що за сумісництвом працевлаштувати не бажають. Вона єдина утримує неповнолітнього сина, неможливість звільнення перешкоджає подальшому працевлаштуванню. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином шляхом. Судова повістка про виклик до суду, позовна заява з додатками та копія ухвали про відкриття провадження надсилалася відповідачу за адресою місцезнаходження: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання судової повісти на офіційну електронну адресу ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» ukservis1.@gmail.com. Згідно довідки про доставку електронного листа судову повістку доставлено до електронної скриньки 04 січня 2023 року. 15 лютого 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Швець А.О. про відкладення розгляду справи. В обгрунтування поданого клопотання представник зазначає, що копію позовної заяви та додатків до позовної заяви не отримували, виникла необхідність про ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на позовну заяву. На час розгляду справи 15 лютого 2023 року о 12.00 год. клопотання було відсутнє. Клопотання передано судді Шролик І.С. в день розгляду справи 15 лютого 2023 року о 17.00 год. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином шляхом надсилання. Судова повістка про виклик до суду, копія позовної заяви з додатками та копія ухвали суду про відкриття провадження надсилалася за адресою місцезнаходженням третьої особи: м. Київ, Контрактова площа, 2. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судову кореспонденцію отримано 12 січня 2023 року. Окрім того, третя особа повідомлялася про розгляд справи шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду на офіційну електронну адресу adminpodil@ukr.net. Згідно довідки про доставку електронного листа судову повістку було доставлено до електронної скриньки [INFO] . Згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Тому, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача та третьої особи. Фактичні обставини справи Суд, вислухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що відповідно до наказу директора Рогонян О.Р. № 14 від 19 серпня 2021 року, у зв`язку з рішенням одноособового учасника ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» від 18 серпня 2021 року, [PERSON] приступила до виконання обов`язків директора (а.с. 25). Відомості про [PERSON] , як директора ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1», внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до п. 9.1 Статуту ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1», затвердженого рішенням учасника товариства № 1 від 18 липня 2019 року, виконавчим одноосібним органом товариства є директор, який обирається Загальними Зборами (а.с. 16). 09 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку надіслала єдиному учаснику ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» [PERSON] за адресою реєстрації: [ADDRESS] , та фактичного місця проживання: [ADDRESS] заяву про звільнення з займаної посади директора за власним бажанням ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Окрім того, позивач повідомляла про свій намір звільнення шляхом надсилання заяви електронною поштою та повідомленнями у месенджері Viber. Відповідно до п. 8.4 Розділу 8 Статуту, виконавчий орган товариства скликає Загальні Збори шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менш ніж за 30 днів до запланованої дати проведення Загальних Зборів. Повідомлення, передбачене частиною другою цього пункту, надсилається учаснику поштовим відправленням з описом вкладення або вручається йому особисто під підпис (розписку), або відправляється на його офіційну електронну адресу (електронну адресу), з використанням електронного цифрового підпису органу (особи), уповноваженої на скликання Загальних Зборів. У повідомленні про Загальні Збори визначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. На виконання вимог п. 8.4 Розділу 8 Статуту позивачем було вжито заходів передбачених ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» повідомлено учасника товариства [PERSON] про проведення Загальних Зборів товариства, де зазначено порядок денний:звільнення директора [PERSON] відповідно до поданої нею заяви від 09 серпня 2022 року за власним бажання, обрання нового директора товариства, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про зміну керівника товариства. Згідно Акту про відсутність одноособового учасника на загальних зборах учасників ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» від 28 жовтня 2022 року, складеного директором [PERSON] , бухгалтером [PERSON] та присутньою особою [PERSON] , 28 жовтня 2022 року одноособовий учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс номер 1» [PERSON] не прибув на загальні збори учасників, які були скликані виконавчим органом товариства згідно направленого йому повідомлення від 28 вересня 2022 року з метою розгляду питання звільнення директора ТОВ Управляюча компанія «Сервіс номер 1» за власним бажанням, на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 24). Як убачається з наказу директора ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» Рогонян О.Р. № 3, від 31 жовтня 2022 року, складено повноваження директором ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» Рогонян О.Р., у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 23). Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день звернення позивача до суду з даним позовом та станом на день ухвалення рішення у справі актуальною в Реєстрі залишається інформація про [PERSON] як керівника ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» (а.с. 22). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Згідно з приписами ч.ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. У рішенні Конституційного Суду України від 7 липня 2004 року у справі № 14-рп/2004 зазначив, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. За приписами ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при припиненні трудового договору залежно від роду і характеру занять не допускається. З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим. Статтею 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору. Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV) державна реєстрація - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу. У разі подання документів для проведення реєстрації змін до відомостей щодо юридичної особи заявником відповідно до п. 8 ч.1 Закону № 755-ІV є уповноважений представник юридичної особи. Згідно з положеннями пункту 5 розділу II Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, у разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор перевіряє обсяг повноважень такої особи за документом, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Згідно з абзацом 2 пункту 6 частини 1 статті 15 Закону № 755-ІV для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, подається рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, яке викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Як убачається із матеріалів справи, станом на день розгляду справи рішення про звільнення позивача загальними зборами учасників ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» не прийнято, відомостей про зворотнє суду не надано. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідні відомості щодо зміни керівника ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, що є порушенням трудових прав позивача, яка позбавлена можливості у позасудовому порядку захистити порушене право, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання трудових відносин між [PERSON] та відповідачем - ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Номер 1» припиненими. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 992,40 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року питання щодо повернення сплаченого судового збору в разі помилкової його сплати вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи (п. 44 Постанови). 16 січня 2023 року позивач звернулася до суду зі заявою про повернення оригіналу квитанції № 9286-9461-1451-3663 від 09 листопада 2022 року, якою помилково сплачено судовий збір на рахунок Подільського районного суду м. Києва. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що позивачем помилково сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн за квитанцією № 9286-9461-1451-3663 від 09 листопада 2022 року, отримувач ГУК у м.Києві/Подільс.р-н/22030101, тому помилково сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу [PERSON] .

Outcome: approved