Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» 05.09.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 28.09.2012 між позивачем та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказував, що [INFO] [PERSON] померла, відповідач є спадкоємцем померлої, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № б/н від 28.09.2012 складає 13946,76 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 28.09.2012 в розмірі 13946,76 грн та судові витрати. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2022 в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 закрито підготовче провадження в справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звертався до суду з заявами про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов не визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28.09.2012 (а.с. 37) між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої\~статті 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд виходить з того, що кредитний договір 28.09.2012 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав [PERSON] кредитні кошти. Також судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла, актовий запис про смерть № 1292 від 04.11.2020. Другою полтавською державною нотаріальною конторою 19.08.2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу № 140/2021, в матеріалах якої є претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк», будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавалися. За нормами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , в силу норм цивільного права є спадкоємцем майна померлої першої черги. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, відповідач на час відкриття спадщини постійно проживав із [PERSON] (а.с. 105), заяв про відмову від спадщини не подавав. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач [PERSON] одержав у спадщину будь-яке майно після померлої [PERSON] . Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що відповідач хоча і не відмовлявся від прийняття спадщини, але матеріали справи не містять доказів про вартість одержаного ним у спадщину майна, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено відповідно до положень норм ст. 1282 ЦПК України наявність у відповідача обов`язку задовольняти вимоги кредитора, та приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх недоведеністю. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed