Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 18.09.2006 між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, у якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тячівського районного суду від 27.10.2011 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Дитина знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] відвідує дитину рідко, не більше двох разів на рік, один раз - на день народження, другий раз - на день Святого Миколая. Їхні зустрічі проходять формально, не щиро, без будь-яких емоцій та тривають по кілька хвилин. Під час цих зустрічей будь-якого спілкування між батьком та дитиною не відбувається. Жодного разу з народження дитини [PERSON] з сином [PERSON] надворі не гуляв, так як він соромився дитини, яка є інвалідом з народження. Дитина навчається в Дубівській гімназії № 1 Дубівської селищної ради Тячівського району в 9-му класі за індивідуальною формою навчання. Дитина потребує постійного, тобто щогодинного догляду, оскільки він самостійно погано пересувається і сам не в змозі себе обслуговувати, практично не розмовляє, впізнає тільки членів сім`ї, які постійно поруч з ним. Відповідач не цікавився і не цікавиться долею дитини. Незважаючи на те, що проживає в одному населеному пункті з дитиною. Участі в транспортуванні, реабілітації, лікуванні дитини не приймав і не приймає, при тому що вона самостійно транспортувала дитину на лікування до лікарень в м. Київ, Львів, Ужгород, Мукачево. Крім того, дитина-інвалід чотири рази на тиждень потребує вивозу на транспортному засобі до реабілітаційного центру для проведення реабілітаційних процедур. Однак, жодної допомоги з боку біологічного батька немає. Вказані процедури потребують значних матеріальних витрат, однак відповідач кошти на утримання надає час від часу, про що свідчать неодноразові звернення про погашення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини до правоохоронних та судових органів. Через несплату аліментів [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності. Заборгованість по сплаті аліментів за останні два роки матір`ю [PERSON] погашено лише 20.09.2022 року. Ніякої іншої матеріальної та нематеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем не надавалося і не надається по цей час. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, спілкується з дитиною формально, тобто за сценарієм - прийшов посидіти, помовчав кілька хвилин і пішов. Не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, визначених ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Повне утримання та виховання малолітнього сина-інваліда до цього часу було на ній. У всьому їй допомагає другий чоловік [PERSON] , який піклується про дитину та виховує його. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він має іншу сім`ю у якій є двоє неповнолітніх дітей. До сина [PERSON] приходить рідко. Було три рази на рік, а було і менше. Позивачка не зверталася до нього за допомогою для дитини. Представник органу опіки та піклування в особі Дубівської селищної ради у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007, № 3, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 1738 від 10.10.2022, виданої Дубівською селищною радою, [PERSON] , [INFO] , мешк. [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), має на утриманні сина інваліда з дитинства підгрупи «А» [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.10.2022 [PERSON] веде догляд за сином - дитиною-інвалідом, її колишній чоловік - [PERSON] , не приймає участі у вихованні, догляді та реабілітації спільної дитини [PERSON] . Довідкою № 174 від 12.10.2022, виданої Дубівською гімназією № 1, та психологічною характеристикою Дубівської гімназії № 1 стверджено, що [PERSON] дійсно навчається в 9-у класі за індивідуальною формою навчання. Богдан виховується у сім`ї [PERSON] і [PERSON] , де для нього забезпечені сприятливі умови для виховання та навчання. Рідний батько [PERSON] на протязі всього навчального періоду жодного разу не цікався успіхами сина у навчанні, вихованням сина не займається. 28 травня 2015 року Тячівським районним судом ухвалено вирок, яким [PERSON] , засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Згідно корінця медичного висновку № 93 про дитину інваліда віком до 18 років, виданого КНП «Тячівська консультативна поліклініка Тячівської міської ради Закарпатської області» від 23.04.2021 неповнолітній [PERSON] [INFO] , являється дитиною-інвалідом з діагнозом ВВР ЦНС, внутрішня шунтована гідроцефалія. Спастична тетраплегія, неповнолітня хронічна. Локалізована епілепсія з комплексними судомними нападами, фармакорезистентна. Підгрупа А. З висновку органу опіки та піклування в особі Дубівської селищної ради № 02-35/1062 від 13.12.2022 стверджено, що [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що перебуває у шлюбі з позивачкою. Мають одну спільну дитину. Крім того вони разом виховують та доглядають [PERSON] , який є інвалідом дитинства і потребує постійного догляду у зв`язку з важкою формою інвалідності. [PERSON] приходить до сина на частіше ніж два рази на рік. Участі у його вихованні не бере ніякої. Він має намір усиновити [PERSON] . Згідно до вимог стст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до п. 2 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що твердження позивачки про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини під час судового розгляду знайшли своє підтвердження. Крім пояснень позивачки та свідка [PERSON] , це фактично визнав і сам відповідач, який підтвердив ті обставини, що не приймає жодної участі у вихованні сина, оскільки з ним бачиться рідко і фактично не спілкується через його фізичні вади. Суд вважає що у найкращих інтересах дитини буде доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , надавши таким чином можливість його вітчиму - [PERSON] , який допомагає [PERSON] доглядати за неповнолітньою дитиною - інвалідом дитинства, можливість усиновлення. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] , позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього. За таких обставин,

Outcome: approved