Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Між Відповідачем та Позивачем 01.10.2006 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я Відповідача [PERSON] адреса реєстрації: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.06.2018 року по 01.08.2022 року за теплову енергію в розмірі 18 279,27 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються, тому Позивач просить стягнути з Відповідача суму боргу в розмірі 18 279,27 грн., заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2 118,37 грн., три відсотки річних в розмірі 782,25 грн. та судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. В судове засідання представник Позивача «Білоцерківтепломережа» не з`явився. 15.12.2023 року через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.23). В судове засідання Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.32-33). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 01.10.2006 року між Відповідачем та Позивачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води (а.с .5-6). Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я Відповідача [PERSON] адреса реєстрації: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.06.2018 року по 01.08.2022 рік за теплову енергію в розмірі 18 279,27 грн. (а.с.3-4). Згідно з претензією Позивач повідомляв [PERSON] про стан заборгованості та необхідність її оплати, однак Відповідач залишила дані вимоги без задоволення (а.с.7). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 п.17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, що останнім виконувалось невчасно та не в повному обсязі. Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Згідно з Законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т. ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з приписами ч.1 ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача й заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2 118,37 грн. та три відсотки річних в розмірі 782,25 грн., а всього - 2 900,62 грн. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідача у сумі 2 481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved