Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Гудима Т.В. звернулася до суду 01.12.2022 із заявою, в якій просить встановити факт проживання\~ [PERSON] \~зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] у віці 76 років померла [PERSON] . Починаючи з 1992 року заявник приймав участь у житті [PERSON] , як член її родини. Вони фактично проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , мали спільний побут, заявник допомагав [PERSON] матеріально, сплачував комунальні послуги, купував предмети домашнього вжитку, лікував, спільно проводили сімейні свята та здійснював догляд за нею, оскільки остання була інвалідом І групи та потребувала сторонньої допомоги. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , де проживали та були зареєстровані заявник та [PERSON] , належить на праві спільної сумісної власності заявнику, [PERSON] , яка померла [INFO] , та батькові заявника [PERSON] , після смерті якого право власності на його частку в квартирі відповідно до свідоцтва про спадщину за законом отримала мати заявника - [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2022, оскільки факт родинного зв`язку між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] не встановлено. Тож, заявник вимушений звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки встановлення зазначеного факту неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для забезпечення реалізації його спадкових прав. Ухвалою суду від 05.12.2022 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. на виконання ухвали суду від 05.12.2022 в частині витребування доказів надійшла копія спадкової справи №73/2022, що заведена після смерті [PERSON] (а.с. 34-61). Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника подала суду заяву про розгляд справи за її та заявника відсутності, просила задовольнити вимоги з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа викликалася до суду у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань від неї не надходило. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, матеріали спадкової справи №73/2022, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14, 42 зворот). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1998 № [NUMBER] , виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №С-1723 від 31.08.1998, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №16/П-90 (а.с. 22, 53 зворот, 54). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 23, 46). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2022, зареєстровано в реєстрі за №1928, право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка складається з 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить його дружині [PERSON] (а.с. 24, 25). Заявник зазначає, що з 1992 року він приймав участь у житті [PERSON] як член її родини, проживав з нею однією сім`єю за адресою їх реєстрації, вони мали спільний побут, сплачував комунальні платежі, купував предмети домашнього вжитку, спільно проводили сімейні свята, допомагав їй матеріально та здійснював за нею догляд, оскільки [PERSON] була інвалідом І групи та потребувала сторонньої допомоги. На підтвердження даних обставин заявником надано посвідчення № [NUMBER] , що [PERSON] , 1937 року народження, є інвалідом І групи від загального захворювання, довідку Відділу соціального захисту виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, що [PERSON] отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи [PERSON] з 01.07.1997 року, фотокартки із зображенням свята, де в кругу родини зображені заявник та [PERSON] (а.с. 19, 20, 21). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 39). За відомостями Департаменту адміністративних послуг Управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Криворізької міської ради від 30.06.2022, на день смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується відміткою у паспорті громадянина України [PERSON] (а.с. 7-9, 18, 37-38, 52 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . До приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. 04.07.2022 звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та приватним нотаріусом заведена спадкова справа №73/2022, номер у спадковому реєстрі 69436632 (а.с. 36, 51). Відповідно до відомостей зазначених в спадковій справі №73/2022, [PERSON] за життя заповіту не складала, спадкових справ не заводилося, окрім [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини більше ніхто не звертався. Приватним нотаріусом шляхом здійснення безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не знайдено факту підтвердження родинного зв`язку між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] . Державним архівом Дніпропетровської області 19.09.2022 повідомлено, що в книгах реєстрації актів цивільного стану за 1937 рік по м. Кривому Розі Дніпропетровської області актового запису про народження [PERSON] немає (а.с. 43-45, 55 зворот). За зверненням [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Русавською Т.В. 10.10.2022 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що факт родинного зв`язку між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] не встановлено (а.с. 12-13, 61). Таким чином, встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявникові для реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати зміст частини другої статті 3 СК України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 5 ч. 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто на день смерті [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved