Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.10.2022 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 16.10.2015 вона та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 25.10.2021 їх шлюб було розірвано. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років подружні відносини між позивачем і відповідачем по справі належним чином не склалися, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерам, поглядами на життя та виховання дитини. Син [PERSON] проживає разом із позивачем, домовленості щодо способу виконання позивачем свого обов`язку утримувати дитину між ними не досягнуто. Протягом останнього часу боржник не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Натомість, як їй відомо, [PERSON] офіційно не працевлаштований. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду 26.09.2022 (з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду) і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує (а.с.25). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.24). Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що відповідач\~ [PERSON] був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно з ст. 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2015, який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 25.10.2021 в цивільній справі № 162/599/21 було розірвано (а.с.3-4). Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2016 Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, [INFO] у сторін народилася спільна дитина - син [PERSON] (а.с.6). Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем [PERSON] . Зі змісту позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів слідує, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні малолітнього сина, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу. Згідно з ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, його місце працевлаштування та розмір середньомісячного заробітку суду не відомі. Доказів іншого стороною відповідача суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2272 гривні. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що [PERSON] довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Доводи позивача [PERSON] про стягнення аліментів з 26.09.2022 (з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду), не відповідають вимогам ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти необхідно стягувати, починаючи з 24.10.2022 (від дня пред`явлення позову), до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в розмірі 992,40 грн., тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави зазначений розмір судового збору. На підставі статей 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial