Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з\~\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» заборгованість за Договором № 2183284 про надання позики від 22.03.2018 в сумі 133\~940,73 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2183284. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 01.05.2021 складає 133\~940,73 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 21 вересня 2021 року ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Варакіною Н.Б. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2183284, на підставі якого Кредитор надав Позичальнику позику в сумі - 3\~000 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, із сплатою 0,01 відсотків річних від суми позики та датою остаточного повернення позики до 16.04.2018. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник порушив умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору позики. Станом на 01.01.05.2021загальна сума заборгованості становить 133\~940,73 грн., а саме: заборгованості за тілом кредиту 3\~000 грн., заборгованість по комісії 116\~532,00грн., заборгованість по рахунку інфляції 10\~215,93 грн., заборгованість за 3% річних 4\~192,79 грн. Згідно\~статті 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1\~статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов Договору позики Позичальник зобов`язаний повністю повернути отриману позику, сплачувати проценти за користування позикою та виконувати інші зобов`язання згідно Договору позики. Згідно положень\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Так, відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст.\~76, ч. 1 ст.77\~та ст.\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись коштами на умовах, передбачених Договором. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 2183284 від 22.03.2018 року в сумі 133\~940,73 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. На підста ві викладеного та

Outcome: approved