Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

24 січня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу вони з відповідачем не проживають як сім`я, на протязі тривалого часу сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин з липня 2019 року, проживають окремо, спільно господарства не ведуть. Посилаючись на те, що збереження сім`ї та примирення між ними не можливе, позивач просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 серпня 2018 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 170. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 04 серпня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Пустовійтове Глобинського району Полтавської області та [PERSON] , [INFO] , уродженка села Лецьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстрували шлюб у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 170 (а.с.6). Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 28 травня 2019 року (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 28 травня 2019 року (а.с.9). Сторони не проживають як сім`я, на протязі тривалого часу сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, та інтересам їхніх неповнолітніх дітей суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов в частині вимог про розірвання шлюбу, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнав, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 12 липня 2022 року №62299487 та квитанції №Р24А779795993D32711, у розмірі 536,80 грн. (1073 грн 60 коп./100 х 50 = 536 грн 80 коп). Крім того, у зв`язку з задоволенням позову в частині розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути 536 грн. 80 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved