Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Мусаєва Юлія Василівна звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетроської області з позовом до [PERSON] , в якому посилаючись на те, що [PERSON] 17 лютого 2021 року вдруге зареєстрований шлюб, від якого народилася ще одна малолітня дитина, яка також перебуває на його утриманні, просив зменшити розмір аліментів, який стягується за судовим наказом на утримання малолітньої дитини [PERSON] , 2009 року народження з 1/3 частини на 1500 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу позивача з [PERSON] , [PERSON] має: повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 10.10.2017 року на утримання обох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку позивача до повноліття дітей; а рішенням від 18.05.2020 року на повнолітню дитину - [PERSON] , який продовжує навчання, стягуються аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, за умови продовження навчання. З моменту ухвалення судових рішень про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився, оскільки він вдруге зареєстрував шлюб з іншою жінкою, від цього шлюбу у нього народилася малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з ним та знаходиться також на його утриманні. Крім того, з серпня 2022 року позивач втратив постійне місце роботи, у зв`язку з чим на даний час має дохід у вигляді випадкових заробітків. У зв`язку з тим, що становище [PERSON] змінилося, позивач звернувся до суду з означеним позовом. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача адвокат Мусаєва Ю.В. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Зазначила, що відомостей про те який розмір аліментів (в якій частині) стягується на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , після того, як [PERSON] виповнилося 18 років, доказів немає. Сам позивач на даний час виїхав за межі території України разом з дружиною та малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , що обумовило необхідність звернення до суду з даним позовом. Представник відповідача адвокат Медведовська Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що підстав для зменшення розміру аліментів немає, а син [PERSON] , закінчить навчання навесні 2023 року, а тому на утримання старшої дитини позивач не буде сплачувати аліменти. Вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, немає. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що з 26 січня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 12). Від шлюбу у сторін народилися діти:[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-14). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у справі № 183/4419/17 шлюб між сторонами розірваний (а.с. 15-17). З 07 вересня 2017 року за судовим наказом від 10 жовтня 2017 року у справі № 183/4420/17, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18-19). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду у справі № 183/1475/20 з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно починаючи з 12 березня 2020 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 20-24). 17 лютого 2021 року позивач одружився з [PERSON] , від шлюбу з якою у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). Згідно довідки № 1 від 26.08.2022 року позивач з 29 листопада 2021 року по 22 серпня 2022 року працював на посаді водія у ТОВ «САМАРА ТРАНС». Його дохід за вказаний період склав 55947,75 грн, з яких утримано аліментів в розмірі 18837 грн (а.с. 27). Наказом № 3-к від 22 серпня 2022 року [PERSON] звільнено з посади водія ТОВ «САМАРА ТРАНС» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 28). Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом установлено, що позивач є працездатним, тобто має реальну можливість працювати та отримувати дохід, якого б було достатньо для виконання своїх аліментних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006\~року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20\~листопада\~\~1989\~року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~та ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 76, 79, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані\~аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а\~в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України"\~вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року\~Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт зміни сімейного становища позивача, який у другому шлюбі має ще одну дитину, яка також перебуває на його утриманні. В той же час, відомостей щодо розміру стягнення аліментів на користь позивача на утримання [PERSON] , 2009 року народження після досягнення [PERSON] повноліття суду не надано, а тому суд позбавлений можливості керуватись принципом дотримання рівності прав усіх дітей. Крім того, посилання представника позивача на те, що позивач втратив постійне місце роботи спростовуються копією наказу про звільнення позивача з роботи, з якого вбачається, що позивач звільнився за власним бажанням. Згідно пояснень представника позивача [PERSON] разом з дружиною та малолітньою дитиною виїхав за межі території України та перебуває у Польщі. Відомостей щодо його працевлаштування не надав. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що підстав для задоволення позову немає. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed