Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

17.01.2023 відкрите провадження у справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що судовим наказом від 17.10.2019 на її користь з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, починаючи стягування з 26.09.2019. Вказаний судовий наказ було передано на примусове виконання до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Проте відповідач з вересня 2019 року по листопад 2022 року аліменти не сплачував, лише у листопаді 2022 року сплатив 14650 грн, станом на 01.12.2022 має заборгованість з їх сплати у розмірі 99066,79 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 99066,79 грн, а також судові витрати на правову допомогу. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача надана заява про проведення судового розгляду у відсутність позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Враховуючи відсутність всіх учасників, судовий розгляд здійснюється без повного фіксування процесу технічними засобами, згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК україни. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 №583/4165/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягування з 26.09.2019. На виконання вказаного судового рішення 05.12.2019 відкрито виконавче провадження №60810058. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.12.2022 №18985 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2022 становить 99066,79 грн. При дослідженні матеріалів виконавчого провадження встановлено, що постановою від 07.02.2023 державним виконавцем на боржника накладений штраф у розмірі 30% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 33158,62 грн. Відповідно до приписів ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, за аналогією із цивільним законодавством у даному випадку слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину в розмірі, визначеному судовим рішенням, яке, в силу положень ст. 18 ЦПК України, є обов`язковим для виконання, незалежно від того, чи було воно звернено до примусового виконання, а тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені), передбаченої ст. 196 СК України. Згідно розрахунку позивачки, наведеного в позовній заяві, за період з 26.09.2019 по 01.12.2022 розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів становить 609676,23 грн. При перевірці наведеного позивачкою розрахунку пені, суд виходить з такого. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Суд погоджується з розрахунком пені, наведеним позивачкою в позовній заяві, так як він проведений відповідно до вищенаведеної формули, відповідачем не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, враховуючи, що станом на 01.12.2022 заборгованість по сплаті аліментів складає 99066,79 грн, а також те, що до відповідча постановою державного виконавця застосовані заходи, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 33158,62 грн., суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення неустойки за виключенням розміру застосованих заходів примусового виконання у розмірі 65908,17 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, а також ту обставину, що позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial