Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 02 грудня 2017 року відповідачем підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Монобанк», відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму вказану у додатку відповідно до умов договору на поточний рахунок у розмірі 70\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,4 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язалася погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Станом на 26 вересня 2022 року заборгованість становить 59 100 грн. 02 коп. Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором та понесені витрати при розгляді справи. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2022 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача \~АТ «Універса Банк» не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень щодо проведення розгляду справи у заочному провадженні не надано. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем надано відзив щодо невизнання позовних вимог посилаючись на те, що між сторонами фактично відсутній укладений кредитний договір, а тому поверненню підлягають ті кошти які фактично отримані відповідачем, що підтверджується наданою випискою про рух коштів. Станом на 24.11.2022 року відповідач взяла 57 100 грн., а сплатила 217\~281, 20 грн. Також, посилання позивача на роздруківку із сайту не є належним доказом, оскільки залежить від волевиявлення однієї із стірін, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Просила відмовити в задоволенні позову. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, що в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~щовідповідач звернулася до АТ «Універсал Банк» та на підставі анкети-заяви на приєднання до Договору про надання банківських послуг, отримала кредит «Монобанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем перераховані \~кошти обумовлені договором. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У зв`язку з невиконанням відповідачем умов \~договору, станом на 26 вересня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 59 100 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 59 100 грн. 02 коп. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо невизнання позовних вимог виходячи з наступного. Відповідач висловив свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування клієнтом та Банком електронного підпису. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~законами України «Про електронну комерцію»\~та «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно із частиною 3\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У\~статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд дійшов висновку про укладення між сторонами кредитного договору у формі - заяви анкети. Такі ж правові позиції Верховного Суду висловлені при розгляді справ справі\~№ 754/17518/15ц,\~постанови об`єднаної\~палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019\~року\~у\~справі\~№355/385/17\~постанові\~ВерховногоСуду\~у\~справі\~№404/502/18, у справі\~№732/670/19\~постанова\~від 9\~вересня 2020року\~в\~тому числі\~і\~щодо\~укладення кредитного\~договору\~у\~електронному вигляді у відповідності з проектом «monobank». Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечувала щодо дійсності її особистого підпису у зазначеній Анкеті-заяви. Як вбачається з матеріалів справи послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, тому відповідач ознайомлена саме з Правилами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.3,4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відзиві відповідач наголошувала на сплату 217\~281 грн. 20 коп в рахунок погашення кредитних коштів згідно виписки по руху коштів . Проте, згідно зазначеної виписки сума витрат за період користування кредитними коштами складає 277 11 грн. 06 коп., сума зарахувань 217\~281 грн. 20 коп., а різниця 59\~829 грн. 86 коп. Таким чином, існує різниця між кредитними коштами, що були отримані відповідачем та тих, що були останньою повернуті, а отже посилання відповідача на відсутність заборгованості по кредитному договору є безпідставними та неприйнятними. Також відповідачем не надано суду контррозрахунку на підтвердження заявлених заперечень щодо повного повернення отриманих кредитних коштів. Оскільки фактично отримані позичальником кредитні кошти в повному обсязі повернуті не були, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи вищевикладене,\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 2481 грн.

Outcome: approved