Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у сумі 122 754,05 грн. та індексацію заборгованості у сумі 3 396,55 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням суду стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2017 до повноліття сина. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №753/6568/17 від 27.10.2017. Дарницьким ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 55070291 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2017 до повноліття сина. [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років та він став повнолітнім. Разом з тим, відповідач у період з 01.04.2017 по 01.05.2021 аліменти не сплачував у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку ДВС від 10.01.2021 становить 29 711,05 грн. Оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, позивача просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за час виникнення заборгованості по аліментах починаючи з 01.04.2017 по 01.05.2021 у сумі 122 754,05 грн., а також індексацію заборгованості зі сплати аліментів у сумі 3396,55 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.07.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.02.2022 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, індексації заборгованості та пені по виплаті аліментів зупинено до вирішення Дарницьким районним судом м. Києва цивільної справи № 753/21094/21 за скаргою [PERSON] на дії старшого державного виконавця Гусаєвої Я.А. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2022 провадження у справі відновлено. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Разом з тим, від відповідача до суду 13.08.2021 подано відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків: Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] народився у м. Києві 10.01.2003, його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь в її вихованні та утриманні. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 10.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 20.09.2017 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2017, в частині визначення розміру аліментів з [PERSON] , змінено з 3000 грн. у твердій грошовій сумі на 1/4 частину з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років та він став повнолітнім. Згідно положень ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст.194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується, серед іншого, і за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Обґрунтовуючи наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, позивач посилається на розрахунок Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18.05.2021, відповідно до якого станом на 10.01.2021 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 29 711,05 грн. Разом з тим, на ухвалу суду про витребування письмових доказів, до суду з Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшли матеріали виконавчого провадження ВП №55070291 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2017 до повноліття сина. З вказаного виконавчого провадження вбачається, що 03.11.2017 було відкрито виконавче провадження, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 13.10.2021 року, за період з 10.04.2017 по 10.01.2021, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 19 065,96 грн., саме вказаний розрахунок суд бере за основу свого рішення, оскільки він виконаний пізніше ніж розрахунок, на який посилається позивач. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з розміру заборгованості відповідача, яка станом на січень 2021 року складає 19 065,96 грн., розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 10.04.2017 по 10.01.2021 складає: (19065,96 грн. (1% від суми несплачених аліментів за день) х 1371 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів) = 261 394,31 грн. Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов`язання санкція у вигляді неустойки спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань по поверненню боргу. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Суд, приймаючи до уваги розмір пені - 261 394,86 грн., що підлягає стягненню та у порівнянні з розміром заборгованості - 19 065,96 грн., співвідношення пред`явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов`язання, вважає необхідним застосувати ч. 1 ст.196 СК України та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню), але не більше 100 відсотків заборгованості, тобто у сумі 19 065,96 грн. Крім того, позивачем, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення індексації заборгованості зі сплати аліментів. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 16.05.2018 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №686/21962/15-ц щодо можливості нарахування 3% річних та інфляційних витрат на грошове зобов`язання, пов`язане із довготривалим невиконанням рішення суду, вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15 та від 02.03.2016, та погодилась із висновком, викладеним Великої палати Верховного Суду від 10.04.2018 по справі 910/10156/17 щодо можливості застосування положень ст. 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення. Велика Палата Верховного Суду вказала, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Однак, до правовідносин, що стосуються стягнення заборгованості по аліментам, визначена відповідальність за прострочення сплати аліментів, відповідно до ст. 196 СК України, а тому дія ст. 625 ЦК України на правовідносини у цій справі не поширюється, оскільки наявна спеціальна норма закону, що регулює такий вид зобов`язань, як стягнення аліментів. Враховуючи викладене, в цій частині вимог позову слід відмовити. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 19 065,96 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial