Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про визнання права на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] в с.Пушкіно у віці 82 років померла родичка позивача- [PERSON] . Покійна [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . З нею на час смерті проживали її племінниця - дружина позивача [PERSON] , [INFO] , позивач - [PERSON] , і двоє їхніх дітей з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Перехрестянської сільської ради 15.03.1999 року і зареєстровано в реєстрі за №5. Згідно даного заповіту заповідач визначив, що «все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що належатиме мені на день смерті я законом матиму право заповідаю : [PERSON] ». Після смерті [PERSON] на майно, що їй належало, відкрилася спадщина. Спадщина відкрилась на земельню ділянку, зокрема : - загальною площею 0,58 га., яка розташована в с.Пушкіно (колишня назва Пушкіново) Перехрестянської міської ради, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю видано громадянину України 26.12.1997 року серії ЗК №0003544, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №62. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була її племінниця [PERSON] , згідно заповіту. Дружина позивача- [PERSON] прийняла спадщину за [PERSON] , так як постійно з нею проживала на момент смерті, але оформити спадкові права на земельну ділянку не змогла до кінця у зв`язку із своєю передчасною смертю від хвороби - [INFO] . Померла [PERSON] в с.Пушкіно Берегівського району (колишній Виноградівський район). Після її смерті залишилося спадкове майно : житловий будинок [ADDRESS] , який належав їй згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Пушкінською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області 07.02.2005 року за [PERSON] . Житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га., яка була призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Також залишилась земельна ділянка загальною площею 3,44 га., яка розташована в с.Пушкіно (колишня назва Пушкіно) Перехрестянської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дружина позивача [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишала, тому перехід спадщини відбувається за законом. На момент відкриття спадщини з [PERSON] постійно проживали позивач - як чоловік [PERSON] та двоє їхніх дітей - син [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] . Тому вони всі троє, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, так як постійно проживали з своєю покійною матірю на момент її смерті. Позивач [PERSON] 24 листопада 2021 року подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Пилип Мілени Андріївни. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Пилип М.А. від 30.11.2022 року за №370/02-31 (у спадковій справі за №65/2021) вирішено : «У задовленні заяви [PERSON] , який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (до змін Виноградівський район) Закарпатської області, Україна про вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, відмовити (копія постанови додається). Як підстава для відмови - «Видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у звязку з неподанням заявником оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно та їх державну реєстрацію, на підставі яких здійснюється видача свідоцтва. Також в постанові вказано, що « [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як діти спадкодавця подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь батька [PERSON] , тобто позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який прийняв спадщину в цілому. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Приватний нотаріус Пилип М.А., будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, одна подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] в с.Пушкіно у віці 82 років померла родичка позивача- [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2005 року. Покійна [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . З нею на час смерті проживали її племінниця - дружина позивача [PERSON] , [INFO] , позивач - [PERSON] , і двоє їхніх дітей з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою за №17.1-44/216 від 24.08.2022 року. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Перехрестянської сільської ради 15.03.1999 року і зареєстровано в реєстрі за №5. Згідно даного заповіту, заповідач визначив, що «все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що належатиме мені на день смерті я законом матиму право заповідаю: [PERSON] » . Після смерті [PERSON] на майно, що їй належало, відкрилася спадщина. Спадщина відкрилась на земельню ділянку, зокрема : - загальною площею 0,58 га., яка розташована в с.Пушкіно (колишня назва Пушкіново) Перехрестянської міської ради, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю видано громадянину України 26.12.1997 року серії ЗК №0003544, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №62. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України (Поняття заповіту), визначено - «1. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті». Стаття 1235 (Право заповідача на призначення спадкоємців цього ж кодексу - «1. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин». Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була її племінниця [PERSON] , згідно заповіту. Дружиною позивача [PERSON] прийняла спадщину за [PERSON] , так як постійно з нею проживала на момент смерті, але оформити спадкові права на земельну ділянку не змогла до кінця у зв`язку із своєю передчасною смертю від хвороби - 07 червня 2021 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2021 року. Померла [PERSON] в с.Пушкіно Берегівського району (колишній Виноградівський район). Після її смерті залишилося спадкове майно : житловий будинок [ADDRESS] , який належав їй згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Пушкінською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області 07.02.2005 року за [PERSON] . Житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га., яка була призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Також залишилась земельна ділянка загальною площею 3,44 га., яка розташована в с.Пушкіно (колишня назва Пушкіно) Перехрестянської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю видано громадянину України від 28.03.2001 року серії ЗК ІІ -ЗК №016344, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4887. Дружина позивача [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишала, тому перехід спадщини відбувається за законом. На момент відкриття спадщини з [PERSON] постійно проживали позивач - як чоловік [PERSON] (факт укладення шлюбу підтверджую свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.11.1980 року) та двоє їхніх дітей - син [PERSON] , [INFO] (факт родинних відносин підтвердується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.1993 року), і син - [PERSON] , [INFO] (факт родинних відносин підтвердується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.1993 року). Тому вони всі троє, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, так як постійно проживали з своєю покійною матірю на момент її смерті. Згідно довідки старости села Кут Г.Ф. за №17.1-44/217 від 24.08.2022 року, - [PERSON] , 1956 р.н., яка померла [INFO] «з нею за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані 2 дві особи : 1. [PERSON] - чоловік - [INFO] , 2. [PERSON] - син - [INFO] ». Згідно з довідкою №1100 від 22 жовтня 2021 року, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», - «житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , інвентаризаційна вартість станом на 2022 рік становить 259493 (двісті п`ятдесят девять тисяч чотириста дев`яносто три) грн.. Житловий будинок одноповерховий, позначений у технічному паспорті під літерою «А» загальною площею 95,3 кв.м. в тому числі житловою площею 47,7 кв.м., стіни цегляні та саманні, побудований у 1942 році. Сарай - літ «Б». Корівник - літ «В». Свинарнк - Літ. «Г». Гараж - літ «Д». Вбиральня - літ - «З». Ворота, хвіртка - цифра №1,2, Огорожа - цифра №3, Колодязь - цифра №4, - Замощення - поз. 1. (копія довідки і технічного паспорту додаються). Вартість земельної ділянки площею 3,44 га розташованої за адресою : с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради Закарпатської області становить 36120 (тридцять шість тисяч сто двадцять грн.. 00 коп. (що стверджується Висновком експертів про ринкову вартість земельної ділянки, що надана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва додається), а вартість земельної ділянки площею 0,58 га розташованої за адресою: с.Пушкіново Перехрестівської сільської ради Закарпатської області становить 12180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн.. 00 коп. (що стверджується Висновком експертів про ринкову вартість земельної ділянки, що надана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги, так само як його двоє синів [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] 24 листопада 2021 року подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Пилип Мілени Андріївни. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Пилип М.А. від 30.11.2022 року за №370/02-31 (у спадковій справі за №65/2021) вирішено : «У задовленні заяви [PERSON] , який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (до змін Виноградівський район) Закарпатської області, Україна про вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, відмовити (копія постанови додається). Як підстава для відмови - «Видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у звязку з неподанням заявником оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно та їх державну реєстрацію, на підставі яких здійснюється видача свідоцтва. Також в постанові вказано, що « [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як діти спадкодавця подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь батька [PERSON] , тобто позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який прийняв спадщину в цілому. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України, стаття 1268 ЦК України (Прийняття спадщини), - 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1276 ЦК України (Перехід права на прийняття спадщини), - «1. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців». Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є не рухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 1225 ЦК Україні (Спадкування права на земельну ділянку), - «1. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 2. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. 3. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом». Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком, а згідно п.п.10 п.27 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] , як єдиний спадкоємець за заповітом, не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і відсутності правоустановчих документів на земельні ділянки, тому змушений звернутися до суду. Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказані об`єкти спадкового майна (будинок і земельні ділянки) в судовому порядку, не існує. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved