Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ОІЛ" про стягнення коштів за договором про надання послуг. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ОІЛ» та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір складського зберігання зерна № 1710/21 від 31.10.2021 року. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору відповідач передає, а Зерновий склад приймає на знеособлене зберігання продукцію зернових, зернобобових та олійних культур, здійснює його доробку (сушіння, очищення та інші роботи, необхідні для запобігання псуванню і втрат якості зерна) зберігання й наступний відпуск зерна, а позивач сплачує вартість наданих Зерновим складом послуг. Згідно найменування та кількості зерна, що передавалось відповідачу на зберігання Зерновому складу, його якісних показників, які визначені безпосередньо при передачі зерна на зберігання, згідно з Додатком 1 до Договору (Специфікація № 1) складає 56,20 тонн насіння соняшнику, що підтверджується долученими копіями товарно-транспортних накладних (складських квитанцій), а саме: 26.10.2021 року (ГАЗ 084-27 Ш) - фізична вага 3 840 кг; вологість 7,8; олійна домішка 2,76; олійність 49,0; сміттєва домішка 3,56; натурна маса 407 г/л); 28.10.2021 року (КАМАЗ BE 38-96 АВ) - фізична вага 23 860 кг; вологість 9,0; олійна домішка 1,79; олійність 44,6; сміттєва домішка 2,62; натурна маса 421 г/л); 28.10.2021 року (ГАЗ 027-19 НК) - фізична вага 3 980 кг; вологість 8,7; олійна домішка 2,87; олійність 46,0; сміттєва домішка 2,62; натурна маса 427 г/л); 28.10.2021 року (ГАЗ 027-19 НК) - фізична вага 4 540 кг; вологість 9,3; олійна домішка 1,66; олійність 46,0; сміттєва домішка 2,39; натурна маса 428 г/л); 28.10.2021 року (ГАЗ 027-19 НК) - фізична вага 3 740 кг; вологість 8,7; олійна домішка 2,19; олійність 46,7; сміттєва домішка 2,48; натурна маса 430 г/л); 29.10.2021 року (КАМАЗ BE 75-04 СІ) - фізична вага 16 240 кг: вологість 9,0; олійна домішка 3,1; олійність 47,0; сміттєва домішка 4,52; натурна маса 401 г/л). Зерно, що було доставлено на зберігання Зернового складу згідно з цим Договором є власністю позивача. Право власності на Продукцію від позивача до Зернового складу не переходить (п. 1.3 Договору). Так, згідно п. 7.3 Договору оплата за надані Зерновим складом послуги здійснюється Поклажодавцем два рази на місяць на основі виставлених рахунків не пізніше трьох банківських днів з моменту їх одержання. Згідно п. 7.9 Договору Зерновий склад зобов`язаний до 5 - го числа кожного місяця направляти акти виконаних робіт позивачу. Якщо Поклажодавець не може зробити оплату коштами в зазначений в Договорі строк, в такому випадку допускається розрахунок з Зерновим складом шляхом реалізації йому частини Продукції, що зберігається на сум) заборгованості, виходячи з погодженої Сторонами ціни на момент розрахунок. При цьому є обов`язковим оформлення відповідної Додаткової угоди (п. 7.1 Договору). Положеннями пунктів 9.5 Договору встановлено, що Зерновий склад зобов`язаний письмово за сім днів до закінчення строку зберігання зерна попередити Поклажодавця про закінчення терміну зберігання зерна та запропонувати термін його відвантаження. Між тим, в порушення умов Договору відповідне повідомлення на адресу Поклажодавця не надходило, як не надходили акти виконаних робіт. Умовами Договору, а саме, п. 9.6, передбачено, що якщо Поклажодавець не відвантажив Продукцію після закінчення граничного терміну зберігання (п. 9.1 Договору), Зерновий склад має право продати Продукцію, що зберігається, на конкурентних засадах, в порядку передбаченому чинним законодавством. При цьому, кошти одержані від продажу Продукції Поклажодавця передаються останньому за вирахуванням сум за надані Зерновим складом послуги. Строк граничного зберігання належної Поклажодавцю продукції закінчився 31.12.2021 року, жодних пропозицій щодо укладення Додаткових угод щодо подовження строку дії договору, або ж зміни -його умов на адресу Поклажодавця не надходило, отже згідно погоджених сторонами умов Договору, Зерновий склад мав по закінченні терміну дії договору, збути передану на зберігання Продукцію, та виплатити Поклажодавцю кошти від її реалізації за мінусом вартості наданих послуг за Договором. Між тим, станом на 02.11.2022 року жодних розрахунків з Поклажодавцем в порядку виконання умов Договору проведено не було, незважаючи на сплив тривалого проміжку часу, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. До судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частин 1, 2 статті 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може; бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Відповідно до статті 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ОІЛ» та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір складського зберігання зерна № 1710/21 від 31.10.2021 року. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору відповідач передає, а Зерновий склад приймає на знеособлене зберігання продукцію зернових, зернобобових та олійних культур, здійснює його доробку (сушіння, очищення та інші роботи, необхідні для запобігання псуванню і втрат якості зерна) зберігання й наступний відпуск зерна, а позивач сплачує вартість наданих Зерновим складом послуг. Пунктом 9.6, передбачено, що якщо Поклажодавець не відвантажив Продукцію після закінчення граничного терміну зберігання (п. 9.1 Договору), Зерновий склад має право продати Продукцію, що зберігається, на конкурентних засадах, в порядку передбаченому чинним законодавством. При цьому, кошти одержані від продажу Продукції Поклажодавця передаються останньому за вирахуванням сум за надані Зерновим складом послуги. Строк граничного зберігання належної Поклажодавцю продукції закінчився 31.12.2021 року, жодних пропозицій щодо укладення Додаткових угод щодо подовження строку дії договору, або ж зміни -його умов на адресу Поклажодавця не надходило, отже згідно погоджених сторонами умов Договору, Зерновий склад мав по закінченні терміну дії договору, збути передану на зберігання Продукцію, та виплатити Поклажодавцю кошти від її реалізації за мінусом вартості наданих послуг за Договором. Між тим, станом на 02.11.2022 року жодних розрахунків з Поклажодавцем в порядку виконання умов Договору проведено не було. Так, позивачем сформовано на адресу відповідача лист-претензію від 03 листопада 2022 року про вирішення питання розрахунку за надану на зберігання продукцію, яка підлягала реалізації Зерновим складом після закінчення строку її зберігання. Розмір вартості насіння соняшника позивачем було встановлено на підставі цінової довідки Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 26-0043 від 09 грудня 2022 року, згідно з якою визначено орієнтовний рівень закупівельних цін внутрішнього ринку України на насіння соняшника станом на 02.11.2022 року, та становить 12350-14500 грн./тонна (середнє значення складає 13 425 грн. ). Таким чином, сума коштів, яка становить вартість насіння соняшника вагою 56,2 т становить 754 485 грн. 00 коп. За такого, враховуючи що відповідачем в межах строку дії договору не здійснювалось жодних дій в порядку виконання його умов, зокрема в частині направлення відповідних рахунків на оплату наданих послуг по зберіганню, інших додаткових витрат (в разі їх понесення), актів виконаних робіт, повідомлень про закінчення строку зберігання зерна; зміну вартості послуг чи пропозиції щодо укладення додаткових угод, сума коштів, які підлягають стягненню з відповідача складає 668 685 грн. 58 коп. згідно наступного розрахунку: - 56,2 (кількість тонн насіння соняшнику переданого на зберігання) х 13 4250 грн. (середня вартість 1 т насіння) = 754 485 грн. 00 коп. - 31 (кількість днів за період з 01.11.2021 року по 31.12.2021 року за які нараховується плата за зберігання) х 3,28 грн. (вартість зберігання соняшнику за 1 день) = 101 грн. 68 коп. (вартість зберігання 1 т) х 56,2 (загальна вага насіння) = 5 714 грн.42 коп. (вартість послуг зі зберігання 56,2 т за 31 д) - 754 485 грн. 00 коп. - 5714 грн. 42 коп.-=748 770 грн. 58 коп. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти за договором про надання послуг. Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 7487,70 грн.

Outcome: approved