Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

29.08.2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 962 кв. метрів та права забудовника житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є позивач. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , однак нотаріус відмовив позивачу у вчинені нотаріальної дії, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок та земельну ділянку. У зв`язку з викладеним, [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просять розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що чоловіку позивача - [PERSON] рішенням № 46 від 11.02.1993 року, виділена земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 962 кв.м. по [ADDRESS] (а.с. 8, 12, 13, 14). Відповідно до відповіді від 02.06.2022 року ГУ Держгекадастру у Житомирській області право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] - не зареєстровано (а.с.24). Згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради народних депутатів [PERSON] було надано дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку (а.с.20). За життя спадкодавець [PERSON] будівництво житлового будинку не завершив. Відповідно до довідки № 2467 від 14.12.2021 року виданої КП Новоград-Волинське МБТІ готовність недобудованого житлового будинку, по [ADDRESS] , складає 28% готовності (а.с.23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу 30.06.2022 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку (а.с. 9). Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини другої\~статті 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з пунктом 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування. Таким чином, для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від від 01.04.2020 року в справі № 707/1803/16-ц, які згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин. Таким чином, оскільки спірний будинок був побудований померлим на виділеній йому земельній ділянці, відведеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, однак за життя останній не встиг ввести будинок в експлуатацію та отримати правовстановлюючий документ на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що спадкоємець померлого набув права та обов`язки забудовника на підставі ст. 1218 ЦК України. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved