Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

12 січня 2021 року та уточнено 26 травня 2021 року, 15 листопада 2022 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» (далі ТОВ «Сітісервіс-КР») звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Позовна заява\~мотивована тим,\~що з\~01.01.2015\~по теперішній\~час,ТОВ «Сітісервіс-КР» розпочато виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі, на підставі договору укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. У період з 01.12.2017 по 20.09.2019 позивач надавав відповідачу [PERSON] послуги у порядку визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 3624,74 грн. У вказаний період відповідач [PERSON] був власником квартири за вищеоговореною адресою. У період з 21.09.2019 по 05.10.2019 позивач надавав відповідачу [PERSON] послуги у порядку визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 100,18 грн. У вказаний період відповідач [PERSON] був власником квартири за вищеоговореною адресою. У період з 06.10.2019 по 01.12.2019 позивач надавав відповідачу [PERSON] послуги у порядку визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 472,86 грн. У вказаний період відповідач [PERSON] була власником квартири за вищеоговореною адресою. Відповідачами не було сплачено заборгованість за вказаний період за надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано суму інфляційних втрат, та 3% річних від простроченої суми, а саме: за період з 01.12.2017 по 20.09.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 249,19 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 162,03 грн; за період з 21.09.2019 по 05.10.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 0,47 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 1,34 грн; за період з 06.10.2019 по 01.12.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 1,19 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 5,95 грн. 26.09.2022 відповідачем [PERSON] було сплачено борг за період з 06.10.2019 по 01.12.2019 в розмірі 472,86 грн. 12 травня 2021 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилався на те, що 05.10.2019 вона стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом за реєстрованим номером в реєстрі 1078, [PERSON] зобов`язався сплатити заборгованість зі сплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів в розмірі 64000 грн. Інфляційні втрати та 3 % річний нараховані на загальну суму заборгованості, а тому відсутні підстави для їх стягнення. У відповіді на відзив від 26.05.2021 представник позивача посилається на уточнений позов, за яким залучено до участі у справі інших власників квартири та нараховано суму заборгованості, інфляційні втрати, 3 % річних на окремий період заборгованості кожного із власників. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву якою просила суд відмовити позивачу в позові, у зв`язку із сплатою нею заборгованості в розмірі 472,86 грн. Несплата заборгованості відповідача [PERSON] пов`язано з неправильним нарахуванням позивачем суми боргу, а тому вважає стягнення судових витрат з неї недопустимим. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.12.2013 було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району між управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «Сітісервіс-КР». Договором купівлі-продажу квартири від 20.09.2019, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. в реєстрі за номером 2158, [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , продав [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 05.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух І.В. в реєстрі за номером 1078, [PERSON] продав [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданого розрахунку суми заборгованості за отримані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.12.2017 по 20.09.2019 заборгованість відповідача [PERSON] складає 3624,74 грн; у період з 21.09.2019 по 05.10.2019 заборгованість відповідача [PERSON] складає 100,18 грн; у період з 06.10.2019 по 01.12.2019 заборгованість відповідача [PERSON] складає 472,86 грн. Згідно\~ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Статтею 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Між сторонами не було укладено письмового договору про надання та отримання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 1 частини 1\~статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» \~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою Верховний Суд України від 30.10.2013 № 6-59цс13, у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території по справі визначено, що не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржників від обов`язку оплачувати надані послуги». Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач [PERSON] сплатила відповідачу суму заборгованості в розмірі 472,86 грн, що підтверджується квитанцією від 26.09.2022. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі зобов`язані проводити оплату наданих послуг, однак не виконували належним чином зобов`язання, тому заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підлягає стягненню у примусовому порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Відповідачем [PERSON] добровільно погашено борг, після звернення позивача до суду з позовом, та згідно уточненої позовної заяви позивачем не було заявлено до неї вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 625\~ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь інфляційні втрати, та 3% річних від простроченої суми, а саме: за період з 01.12.2017 по 20.09.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 249,19 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 162,03 грн; за період з 21.09.2019 по 05.10.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 0,47 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 1,34 грн; за період з 06.10.2019 по 01.12.2019 сума інфляційних втрат станом на 01.03.2020 складає 1,19 грн, 3 % річних станом на 01.03.2020 складає 5,95 грн. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509\~ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625\~ЦК України. Вказана позиція узгоджена з\~постановою Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12, та від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Враховуючи те, що неправомірними діями відповідачів щодо неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної сплати за житлово-комунальні послуги позивачеві було завдано збитків матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, узгоджується з положеннями ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України та підлягають задоволенню. Сплата відповідачем [PERSON] заборгованості після звернення позивача до суду з позовом, та під час розгляду справи у суді, не звільняє останню від стягнення з неї заборгованості за інфляційні втрати, та 3 % річних. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2020 рік, складала 2102 грн, та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved