Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Колесник О. О. звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39\~850,64 грн. та 9\~408,00 грн. судових витрат, які понесла позивач у зв`язку з розглядом справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 02.05.2021 року о 09 год. 40 хв. у м. Харкові на території прибудинкової території будинку № 27 по проспекту Петра Григоренко сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Peugeot 301, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля CheryTiggo 2, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль Peugeot 301 отримав механічні пошкодження, завданні матеріальні збитки. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення № 641/3505/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. [PERSON] свою провину визнав, просив призначити покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі. Відповідно до відомостей МТСБУ, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля CheryTiggo 2, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (ЄДРПОУ 31236795), відповідно до полісу № 201550306. Позивач у письмовому вигляді звертався до ТДВ "Міжнародна страхова компанія", але жодної відповіді від страхової компанії не отримав. Позивач звернулась із відповідною скаргою до Національного Банку України. У відповіді на скаргу позивача Національний Банк України повідомив, що 02.07.2021 року всі ліцензії ТДВ "Міжнародна страхова компанія" були анульовані, а 19.08.2021 року ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було виключено з Державного реєстру фінансових установ. Додатково Національний Банк України зазначив про можливість звернення до суду стосовно стягнення страхового відшкодування із винуватця дорожньо-транспортної пригоди. 27 травня 2021 року позивач звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА АВАНГАРД» (ЄДРПОУ 42477502), щодо встановлення розрахунку вартості ремонтних робіт автомобіля марки Пежо 301 д.н. [NUMBER] . За підсумками огляду транспортного засобу та прорахунку було надано рахунок №АА00004895 від 27.05.2021 року на загальну суму 29 392,00 грн., який позивач сплатила у повному обсязі. З метою визначення розміру завданого матеріального збитку, 27.05.2021 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено Договір на проведення експертної оцінки № 373/06-21. Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 373/06-21, що був проведений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 32 560,13 грн. та величина втрати товарної вартості автомобіля марки Peugeot 301, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 10 458,64 грн. Ухвалою суду від 23.11.2021 року провадження у справі було відкрито. 30.12.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовної заяви, вважає що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані та не підтверджуються належними доказами, тому просив відмовити в їх задоволені в повному обсязі. Відповідач зазначає, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту та його вартості, тому встановити фактичний розмір шкоди неможливо. Зазначає, що виконав всі покладені на нього обов`язки, а позивач, в свою чергу, не надала належних доказів звернення до страхової. Також зазначив, що позивач зобов`язана надати пошкоджену деталь автомобіля або йому, а бо страховику. Крім того, вказує на необґрунтованість розміру содових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу. 16 грудня 2021 року в ході судового засідання відповідач звернувся до суду із клопотанням про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», посилаючись на те , що під час ДТП автомобіль відповідача був застрахований у ТзДВ «МСК». Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» було залучено до участі у справі у якості третьої особи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, та просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, та просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась в установлений законом спосіб, причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення № 641/3505/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. [PERSON] свою провину визнав. (а.с. 16) Внаслідок ДТП, 02 травня 2021 року, автомобіль позивача зазнав значних пошкоджень, в результаті чого 27 травня 2021 року [PERSON] звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА АВАНГАРД» (ЄДРПОУ 42477502), яке є офіційним дилером Пежо в м. Харкові, так як вищезазначений автомобіль перебуває на гарантійному обслуговуванні, для проведення розрахунку вартості ремонтних робіт автомобіля марки Пежо 301 д.н. [NUMBER] . Цього ж дня працівники ТОВ «АЛЬФА АВАНГАРД» разом з ФОП [PERSON] пошкодження автомобіля, після чого було надано рахунок від ТОВ «АЛЬФА АВАНГАРД» № [NUMBER] від 27.05.2021 року, на загальну суму 29 392,00 грн., з урахуванням вартості нових деталей, їх встановлення та фарбування.(а.с.39, 42) 28.05.2021 року позивачем було сплачено 7 892,50 грн. оплата 50% вартості капоту згідно рахунку №АА00004895 від 27.05.2021 року. (а.с.44) 22.06.2021 року сплачено 10 921,50 грн. за запчастини згідно рахунку №АА00004895 від 27.05.2021 року та 10 578,00 грн. за послуги ремонту автомобіля згідно рахунку №АА00004895 від 27.05.2021 року.(а.с.45) 27 травня 2021 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено Договір на проведення експертної оцінки № 373/06-21. Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №373/06-21, що був проведений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , була визначена величина втрати товарної вартості автомобіля марки Peugeot 301, реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 10 458,64 грн. (а.с.39) Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~ Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови ВССУ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної особи або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови , що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із п. 5 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ", відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). У відповідності до ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - представник страховика зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерством юстиції України Фондом державного майна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика). Пункти 1.6 та 8.1 Методики зазначають наступне - відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу страховик або МТСБУ не відшкодовує, тому відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу Peugeot 301 д.н. [NUMBER] покладається на відповідача у повному обсязі відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку. Як зазначено у листі Національного Банку України від 27.08.2021 року, 02.07.2021 року всі ліцензії ТДВ "Міжнародна страхова компанія" були анульовані, а 19.08.2021 року ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було виключено з Державного реєстру фінансових установ. Додатково Національний Банк України зазначив про можливість звернення до суду стосовно стягнення страхового відшкодування із винуватця дорожньо-транспортної пригоди у порядку, встановленому цивільним законодавством України. Так як, відповідно до листа від 31.01.2023 року від Департаменту патрульної поліції в Харківській області за участю автомобіля Peugeot 301, державний реєстраційний номер [NUMBER] до настання ДТП 02.05.2021 року, згідно облікових даних підсистеми «ДТП» Інформаційного порталу Національної поліції, випадків ДТП з зазначеним транспортним засобом не зареєстровано. Таким чином, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, стосовно того, що є можливість пошкодження транспортного засобу Peugeot 301, державний реєстраційний номер [NUMBER] до настання ДТП від 02.05.2021 року. З урахуванням вказаного та наявних в матеріалах справи документів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Що стосується доводів відповідача, то вони не знайшли свого підтвердження ані в матеріалах справи, ані в ході судового розгляду. Виходячи з вищезазначеного, та враховуючи встановлення вини відповідача у скоєні ДТП, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 39\~850,64 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: -На професійну правничу допомогу; -Пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; -Пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; -Пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір сплаченого судового збору: 908,00 грн.(а.с. 9) Витрати на проведення оцінки складають 1\~500,00 грн. (Договір №373/06-21 від 27 травня 2021 року із ФОП [PERSON] ) (а. с.40) Витрати на професійну правничу допомогу: 7\~000,00 грн. (Договір № 21/05/22 від 22.05.2021 року).(а.с. 11) Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). За вказаних вище обставин суд вважає обґрунтованим зазначений позивачем розмір судових витрат. В порядку статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. Таким чином враховуючи наведене вище та

Outcome: approved