Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення сином 23 років. Ухвалою суду від 11.11.2022 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] (далі - третя особа). Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками [PERSON] , [INFO] є позивач та відповідач. З вересня 2022 року повнолітній сина навчається у ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач взмозі надавати, адже він офіційно працевлаштований. У відзиві на позовну заяву відповідач просив зменшити розмір аліментів до 1/8 частки, посилаючись на скрутне матеріальне становище, стан здоров`я та наявність у нього на утриманні безробітної дружини та двох неповнолітніх дочок. Крім того вказав, що на даний час з його заробітної плати також стягується заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] за відкритим виконавчим провадженням. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини від доходу. Зазначив, що на утриманні має ще двох дітей та непрацездатну дружину. Третя особа в судовому засіданні прозов підтримав. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2022 року було відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, а також залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 07.02.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 9). Після укладення 07.07.2020 року шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) (а.с. 10). [PERSON] , у відповідності до довідки №141 від 19.09.2022 року, навчається у ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» з 01.09.2022 року, закінчить навчання 30.06.2023 року, навчається на денній формі навчання (а.с. 12). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням у ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» не надає, в добровільному порядку узгодити дане питання про матеріальне забезпечення сина не є можливим. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При визначенні розміру аліментів, судом враховано норми ст.ст. 180, 182 СК України, а також приписи ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] має також обов`язок по утриманні неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, але також має на утриманні двох неповнолітній дітей, враховуючи його стан здоров`я, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на її користь підлягають стягненню аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 листопада 2022 року до 30 червня 2023 року, а саме, до закінчення навчання. При цьому, та обставина, що на даний час з відповідача також стягується заборгованість по аліментах по виконавчому провадженню на утримання неповнолітнього сина [PERSON] вирішальне значення для даної справи немає, адже судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial