Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

25 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В позовній заяві вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за заповітом та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту вона нічого не знала, та вважала що спадщину прийняв її брат [PERSON] , який проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини. В грудні 2022 року від [PERSON] їй стало відомо, що їхня матір при житті склала на неї заповіт. [PERSON] свого часу відмовився приймати спадщину, оскільки знав, що така спадщина належить їй. Оскільки про це все їй стало відомо лише у грудні 2022 року, а тому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Згідно письмової заяви просить позов задовольнити, справу розглядати без її участі (а.с.19). До початку підготовчого судового засідання до суду надійшло клопотання відповідача за підписом Зарічненського селищного голови про розгляд справи без участі відповідача, та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством України (а.с.20). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 21 березня 2022 року. (а.с.17). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу входить нерухоме майно. Згідно заповіту від 21 травня 2021 року, посвідченого старостою Зарічненської селищної ради Зарічненського району, Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі № 2-3 [PERSON] усе своє майно, яке належить їй не день її смерті, де б воно не було і з чого б не складалося, у тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , земельні ділянки, а також все те, що за законом буде мати право заповіла у власність позивачці [PERSON] (а.с. 10). Вказаний заповіт є чинний, не змінений і не відмінений, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 09 лютого 2023 року № 71417624 (а.с.21). За відомостями Зарічненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 09 лютого 2023 року № 1-16/67 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право не спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.20). З матеріалів справи вбачається, що брат позивачки [PERSON] 11 серпня 2022 року відмовився від спадщини після смерті матері [PERSON] , про що подав письмову заяву приватному нотаріусу (а.с.11). У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження: 61-18000ск20) необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту, як фундаментального принципу спадкового права, та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Оскільки в судовому засіданні встановлено необізнаність позивачки про існування заповіту, а тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved