Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області із позовом, в якому просить визнати бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради по невжиттю заходів щодо здійснення виправлень у трудовій книжці, виданій на її ім`я, протиправною та зобов`язати відповідача внести зміни до наказу № 131 від 05.10.1994 року про прийняття її на роботу шляхом виправлення запису із «зарахована на посаду масажистки стаціонару» на запис - «зарахована на посаду сестри медичної з масажу» та внести зміни до трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на її ім`я шляхом виправлення запису № 9 із «зарахована на посаду масажистки стаціонару» на запис - «зарахована на посаду сестри медичної з масажу». Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що після проходження навчання в Обухівському медичному училищі Київської області позивачка отримала диплом молодшого спеціаліста та їй було присвоєно кваліфікацію медична сестра. Наказом № 31 від 05.10.1994 року на підставі заяви позивачки та направлення Обухівського медичного училища, її було призначено на посаду масажистки стаціонару з 07.10.1994 року. 25.08.1999 року позивачку переведено на посаду медичної сестри фізкабінету дитячого відділення. Маючи право на пенсію, [PERSON] звернулась до Пенсійного фонду з відповідною заявою. Однак, рішенням про відмову в призначенні пенсії № 104750003961 від 22.07.2021 року, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Зокрема, не зараховано період роботи на посаді медичної сестри масажистки стаціонару в період з 07.10.1994 року по 24.08.1999 року. Вказане рішення мотивоване тим, що в трудовій книжці дописано посада «медсестра». Позивачка вважає, що записи у наказі про зарахування на посаду та у її трудовій книжці внесені за найменуванням посади, яка не відповідала Класифікатору професій. Зазначила, що на вказану посаду її було прийнято до медичного закладу згідно направлення, маючи при цьому відповідну медичну освіту. Перебуваючи на вказаній посаді, вона працювала в стаціонарному відділенні, асистуючи лікарю та виконуючи його вказівки щодо надання медичної допомоги хворим, що свідчить про перебування її саме на посаді медичної сестри за масажу. Не вірне зазначення в трудовій книжці та в наказі про призначення назви посади, порушує її право на отримання пільгової пенсії. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 25.01.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув. Разом з тим, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача та поністю визнає заявлені позивачем позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до частин 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~статті 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що [PERSON] навчалась в Обухівському медичному училищі Київської області за спеціальністю сестринська справа та отримала диплом молодшого спеціаліста серії [NUMBER] з присвоєнням кваліфікації медична сестра (а. с. 10). Згідно із записом № 9 трудової книжки серії [NUMBER] , позивачку 07.10.1994 року зараховано на посаду масажистки стаціонару на підставі наказу 131 від 05.10.94 року. До даного запиуі внесено рукописний допис «медсестри» (а. с. 11-15). 15 липня 2021 року [PERSON] звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за призначенням пенсії. Рішенням про відмову в призначенні пенсії № 104750003961 від 22.07.2021 року, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Разом з тим зазначено, що період роботи заявниці з 07.10.1994 року по 24.08.1999 року в Тетіївській районній лікарні на посаді медсестри масажистки стаціонару неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, оскільки в трудовій книжці дописана посада «медсестра» (а. с. 16). 09 листопада 2022 року [PERSON] звернулась до комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради із заявою про внесення змін до наказу про прийняття на роботу та до трудової книжки (а. с. 31-33). Комунальне некомерційне підприємство «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради відмовило позивачці у задоволенні заяви, вказуючи, що штатний розпис комунальної організації «Тетіївська центральна районна лікарня» був затверджений у встановленому законодавством порядку та розроблявся відповідно до діючого на той час Класифікатору професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України 27.07.1995 року № 257. З урахуванням вимог вищезазначеного Класифікатора, під час розроблення доповнень до штатного розкладу було розглянуто дві посади стосовно роботи з проведення масажу, а саме масажист (код професії № 3226) та сестра медична з масажу (код професії № 3221), які мають однаковий кваліфікаційний розділ «З» - це означає відношення до кваліфікаційного розділу «фахівці», а також однаковий кваліфікаційний підрозділ «32» - це «фахівці в галузі біології, агрономії та медицини», але ці посади мають різний кваліфікаційний клас. Так, масажист «322», а це «допоміжний персонал у галузі сучасної медицини, фізіології, фармації та ветеринарії (крім медичних сестер), а сестра медична з масажу «323» - «медичні сестри та акушерки, що асистують професіоналам". Враховуючи той факт, що Тетіївській центральній районній лікарні для роботи масажного кабінету був необхідний фахівець без асистента, тому до штатного розкладу була введена посада саме масажист (код КП 3226) (а. с. 34-35). Разом з тим, у постанові Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року у цивільній справі № 940/1133/21 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, комунальне некомерційне підприємство «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, про встановлення юридичного факту зазначено, що Київським апеляційним судом було направлено запит до КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради про надання належним чином завірених штатних розписів, які діяли у лікувальному закладі в період з 01 жовтня 1994 року по 24 серпня 1999 року. У відповідь на запит апеляційного суду, КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради листом від 19 липня 2022 року №367 повідомило, що в архіві лікарні відсутні штатні розписи, які діяли в період з 01 жовтня 1994 року по 24 серпня 1999 року( а. с. 17-24). 26.08.2021 року адвокат Неживок І.В. звернувся до комунального некомерційним підприємством «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради з адвокатським запитом щодо надання інформації, коли Тетіївську ЦРЛ забезпечено фізіотерапевтичним кабінетом та введено до штату посади середнього медичного персоналу у фізіотерапевтичних відділеннях (кабінетах), а також, коли та на підставі якого наказу до штату Тетіївської ЦРЛ введено посаду масажистки стаціонару, яку з 07.10.1994 року обіймала [PERSON] . Крім того, просив надати копію наказу, на підставі якого до штату Тетіївської ЦРЛ введено посаду масажистки стаціонару, яку з 07.10.1994 року обіймала [PERSON] . У відповідь на цей запит комунальне некомерційне підприємство «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради повідомило, що накази на введення посади масажистки відсутні (а. с. 25-27). Згідно відповіді\~комунального некомерційного\~підприємство «Тетіївська\~центральна лікарня»\~Тетіївської міської\~ради,\~наданої 17.08.2021\~року №\~637\~на адвокатський\~запит,\~ [PERSON] \~за березень\~місяць 2010\~року отримала надбавку за вислугу років понад 20 років у розмірі 30% (а. с. 30). Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301, а також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (надалі - Інструкція). Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. На підставі записів в ній встановлюється як загальний, так і спеціальний трудовий стаж, який за чинним законодавством враховується під час призначення пенсій, надання пільг тощо. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1.1 Інструкції). Відповідно до п. 2.14 Інструкції у графі 3 «відомості про роботу» вказується: прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». Типовими штатними нормативами медичного, фармацевтичного, персоналу і працівників кухонь центральних районних і районних лікарень сільських районів, центральних районних і районних лікарень, міських лікарень і поліклінік (амбулаторій), міст і селищ міського типу з чисельністю населення до 25 тис. осіб, затверджені наказами МОЗ СРСР від 26.09.1978 № 900, встановлено, що вони передбачали посаду медичної сестри з масажу, а не посаду масажиста. Згідно з Класифікатором професій ДК 003-95, затвердженого наказом Державного стандарту України від 27.07.1995 року № 257, класифікатор містить посаду - «сестра медична з масажу» ( код КП 3231, код ОКПДТР 24728). Класифікатор професій ДК 003:2005 під кодом КП 3231, кодом ОКПДТР 24728 містить назву роботи - «сестра медична з масажу». Такий класифікатор відсилає до Довідника кваліфікаційних характеристик працівників. У випуску 78 «Охорона здоров`я» Довідника кваліфікаційних характеристик працівників, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.03.2002 року № 117, зазначено посаду - «сестра медична з масажу», до якої застосовуються такі кваліфікаційні вимоги: неповна вища освіта (молодший спеціаліст) або базова вища освіта (бакалавр) за напрямом підготовки «Медицина», спеціальністю «Сестринська справа», «Лікувальна справа» або «Акушерська справа». Спеціалізація за фахом «Лікувальний масаж». Водночас, у цьому Довіднику відсутня посада «масажист». Крім того, згідно з додатком № 2 «Номенклатура спеціальностей середніх медичних працівників» наказу Міністерства охорони здоров`я України № 146 від 23.10.1991 року «Про атестацію середніх медичних працівників» (чинним на момент призначення позивачки на посаду) за № 23 зазначена посада «медична сестра з масажу». Посада масажиста у зазначеній номенклатурі відсутня. Отже, на переконання суду, записи у наказі № 131 від 05.10.1994 року та у трудовій книжці позивачки [PERSON] внесені за найменуванням посади, яка не відповідала Класифікатору професій та Типовим штатним нормативам. Ці обставини відповідачем не були спростовані. Більш того, відповідач не надав штатних розписів, які діяли у Тетіївській центральній районній лікарні в період з 07.10.1994 року по 24.08.1999 року, що унеможливлює перевірити наявність посади масажиста у Тетіївській центральній районній лікарні у період перебування позивачки на посаді масажиста стаціонару. Водночас, відповідність кваліфікації позивачки посаді «сестра медична з масажу» підтверджується наданими нею та дослідженими судом письмовими доказами. Пунктом 2.6. Інструкції передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (пункт 2.8. Інструкції). Згідно\~з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Отже, беручи до уваги визнання відповідачем позову, яке не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на наведені вище норми права, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Водночас, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачкою понесені судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 1). Отже, понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved