Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Козар Микола Михайлович, звернувся в суд із позовом до Свалявського РВ ДВС у Мукачівському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна. В обгрунтування доводів зазначає, що відповідно до постанови про арешт майна боржника від 28.03.2019 року ДВС накладено арешт на все майно позивача у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі урозмірі 3000 грн. Вимоги мотивує тим, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня, на даний час він своєчасно сплачує аліменти, а тому потреба у застосуванні арешту майна відпала та накладений арешт на майно обмежує його права у володінні та користуванні автомобілем.Після погашення заборгованості по аліментах він звернувся із заявою до відповідача про зняття арешту із належного йому майна, однак, отримав відповідь, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Просить суд зняти арешт з рухомого майна [PERSON] , а саме: транспортного засобу марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікатор ХТА21070041988703, який накладено на підставі виконавчих проваджень: ВП №43589051 від 16.07.2014 року, ВП №43589051 від 14.07.2014 року, ВП №41620567 від 02.04.2014 року, ВП №47653776 від 04.06.2015 року, ВП №55669653 від 12.04.2018 року, ВП № 46630135 від 28.09.2019 року. Суд своєю ухвалою від 02.01.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судове засідання без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Представник позивача-адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1077352 від 23.12.2022 року) подав до судузаяву (вх.№656) про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Просить позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не подав. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55, 124 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Із змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом позову є правомірність накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач. Судом досліджено: копія постанови про арешт майна боржника ВП №46630135 від 28.09.2019 року, згідно якої на все майно боржника [PERSON] , [INFO] накладено арешт, у зв`язку із несплатою аліментів на виконання рішення Свалявського районного суду Закарпатської області за виконавчим листом №710/2977/12 від 05.04.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., починаючи з 06.11.2012 року і до досягнення повноліття. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" - однією із підстав зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Суд встановив, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам № 57189438 від 07.10.2022 року, наданого Свалявським районним\~відділом ДВС\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ)\~у [PERSON] (відповідача) станом на 01.01.2022 року заборгованість по аліментам відсутня, переплата становить - 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України\~-\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує,\~чи мали\~місце обставини,\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються;\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи;\~докази на\~їх підтвердження;Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. При вирішенні спору судом встановлено, що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами, бере до уваги, що позивач позбавлений можливості вчиняти правочини щодо належного йому майна. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд бере до уваги, що зняття арешту з майна належного позивачу не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, що по виконавчому провадженню, за яким було накладено арешт, боржник погасив заборгованість із сплати аліментів, а наявна заборона на відчуження всього майна, порушує його право на розпорядження даним майном. Інших виконавчих проваджень, де позивач виступає боржником, на виконанні немає, а тому суд доходить висновку, що заявлений позов необхідно задоволити та накладений арешт скасувати. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України..

Outcome: approved