Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №244 про народження [PERSON] , складеного 30.11.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, а саме в графі «Відомості про батька» записати батьком дитини - [PERSON] , виключивши запис про те, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України; а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2005 року по 2006 рік позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та відповідач мали фактичні шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу та проживали разом, у лютому 2006 року позивач завагітніла і повідомила про це відповідача, після чого стосунки між сторонами почали погіршуватися. З часом стало зрозуміло, що вони мають несумісні характери та абсолютно різні погляди на життя, почуття любові було остаточно втрачено. [INFO] народився [PERSON] . На момент народження дитини сторони проживали окремо, відповідач заяву про визнання свого батьківства не подавав, а тому в актовому записі про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України та батьком зазначений « [PERSON] ». Відповідач ніколи не приймав участь у вихованні та утриманні дитини. З моменту народження та по теперішній час [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла від нього заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві також зазначив, що на проведенні судово-біологічної (генетичної) експертизи не наполягає. Треті особи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час розгляду справи належним чином. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 24.07.2019 року Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №244. У вказаному свідоцтві про народження матір`ю дитини зазначено [PERSON] , а батьком - [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00014267334 від 05.08.2014 року вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області складено актовий запис про народження [PERSON] за №244, із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. 14.05.2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №56. 15.05.2019 року вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 05.12.2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №126. Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає та ним не заперечується той факт, що він є батьком [PERSON] , то відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані учасниками справи не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що утримання дітей - це обов`язок батьків, відповідач позовну вимогу про стягнення аліментів також визнав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 04.01.2023 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved