Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник- Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), в якому, з урахуванням заяви від 28.07.2022, просить розірвати договори банківських вкладів від 04.09.2013: № SAMDN25000737427815, № SAMDN25000737427903, № SAMDN25000737428003, № SAMDN25000737428210, № SAMDN425000737428280, № SAMDN25000737428096, укладені між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк». Крім того, просить зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] належні йому кошти, що були розміщені ним у вказаному банку на умовах договорів банківського вкладу від 04.09.2013 № № SAMDN25000737427815, № SAMDN25000737427903, № SAMDN25000737428003, № SAMDN25000737428210, № SAMDN425000737428280, № SAMDN25000737428096, шляхом стягнення з рахунків відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04.09.2013 у Керченському відділенні філії «Кримське регіональне управління» між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договори № SAMDN25000737427815, № SAMDN25000737427903, № SAMDN25000737428003, № SAMDN25000737428210, № SAMDN425000737428280, № SAMDN25000737428096 (вклади «Стандарт на 12 місяців»), відповідно до умов яких позивач розмістив у банку вклади, остаточний залишок яких становить 300 000,00 дол. США строком на один рік під 8 % річних. У зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АР Крим та м. Севастополя у 2014 році, рахунок позивача було безпідставно заблоковано та припинено нарахуванням відсотків. З метою отримання належних позивачу коштів та нарахованих по ним відсотків, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про видачу коштів. Неможливість отримання позивачем належних йому коштів змусили позивача звернутися із позовом до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче засідання. У підготовчому судовому засіданні 22.02.2022 представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон». Ухвалою суду від 22.02.2022 залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», код ЄДРПОУ 38920700. Ухвалою суду від 11.11.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог підтримала, просила задовольнити з викладених у ній обставин. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував у повному обсязі. Подав відзив на позовну заяву, у якому посилається на те, що є неналежним відповідачем, оскільки на виконання договору кошти вносилися у банківському відділенні на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією, що позбавляє банк можливості перевірити вимоги позивача та виконати умови договору, позивачем не надано належних доказів внесення коштів. Відповідач вважає, що позивачем при здійснені розрахунку відсотків використаний невірний розмір відсоткової ставки та позивачем отримувались відсотки по договору станом на листопад 2014. Вказував, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ ФК «ФІНІЛОН» укладено договір переведення боргу б/н від 17.11.2014 відповідно до якого відбулось переведення боргу за договорами № SAMDN25000737427815, № SAMDN25000737427903, № SAMDN25000737428003, № SAMDN25000737428210, № SAMDN425000737428280, № SAMDN25000737428096. АТ КБ «ПриватБанк» наразі не несе будь-яких зобов`язань, а ТОВ ФК «ФІНІЛОН» є новим боржником за даними договорами банківського вкладу. У письмових поясненнях зазначено, що розміщення Банком повідомлення від 30.01.2015 на офіційному сайті Приватбанк у відповідному розділі Умов та Правил з встановленням строку для Клієнтів до 15.02.2015 для подання письмових заперечень (незгоди) щодо переведення боргу (грошових коштів відповідного Клієнта/Кредитора) на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» було цілком правомірно-юридичною дією Банку, яка підтверджувалася та підтверджується вимогами чинного законодавства. А отримання Банком таким шляхом «мовчазної» згоди від Кредиторів було підтвердженням їх відношення до такого правочину, що був укладений 17.11.2014 та, відповідно, досягненням ефекту переведення боргу. Крім того вказав, що зі змісту постанови Верховного Суду у справі № 321/1260/19 від 27.04.2022 вбачається, що відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками. З огляду на відсутність судового рішення про визнання недійсним договору про переведення боргу від 17.11.2014 в частині прав та обов`язків позивача у даній справі то всі правові наслідки, які були породженні з моменту укладення між первісним та новим боржником договору про переведення боргу, зберігаються до моменту визнання недійсним такого правочину. А отже, вважає належним відповідачем у справі ТОВ «ФК «Фінілон». Представник третьої особи ТОВ ФК «Фінілон», у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань по суті спору до суду не надходило. Суд, вислухавши представників сторін у справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 04.09.2013 між сторонами укладено у Кримському відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний договір № SAMDN25000737427815, вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації, депозитний договір № SAMDN25000737427903, вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації, депозитний договір № SAMDN25000737428003, вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації, депозитний договір № SAMDN25000737428210, вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації, депозитний договір № SAMDN425000737428280, вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації, депозитний договір № SAMDN25000737428096 вклад «Стандарт», зі строком на 12 місяців до 04.09.2014 включно, з нарахуванням 8% процентів річних, cума вкладу позивача становить 50 000, доларів США та з можливістю його пролонгації. На виконання вказаних договорів позивачем внесено на рахунок банку 300 000,00 доларів США. Укладення наведених договорів та внесення грошових коштів на відповідні рахунки стверджуються договорами банківського вкладу (депозиту) між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», довідками ПАТ КБ «ПриватБанк» про залишки на вкладних рахунках, ощадними книжками та пластиковими картками. Також, на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2022 про витребування доказів, Національним банком України надано належним чином завірений витяг зі статистичної звітності АТ КБ «ПриватБанк» станом на 01.04.2014 про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку щодо контрагента [PERSON] . Крім того, відповідачем було надано належним чином посвідчений витяг з електронного додатку № 1 до договору про переведення боргу від 17.11.2014, який містить розмір боргу за депозитними договорами з [PERSON] . Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено вказані договори банківського вкладу. За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції № 492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Зі змісту договорів банківського вкладу від 04.09.2013 вбачається, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (вклад) на певний строк; для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок. Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банку України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, враховуючи Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20.03.2014 № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення Украйни», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» та з урахуванням неможливості здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 06.05.2014 № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» (далі - Постанова НБУ № 260). Згідно з п. 5 вказаної Постанови банки, у тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов`язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Рішенням Центрального банку Російської Федерації № РН-33/І від 21.04.2014, також було припинено з 21.04.2014 діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПриватБанк». За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ «ПриватБанк» унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Тому, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя. Разом з тим, неможливість банку здійснити повернення вкладу позивачеві у зв`язку з тим, що за законодавством Російської Федерації та відповідно до рішення Центрального Банку вказаної держави від 21.04.2014 і рішень судів Російської Федерації відповідальність за повернення грошових коштів по вкладах покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників», судом не беруться до уваги, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми банківського вкладу з цих підстав є безпідставним. Заперечуючи щодо позову, відповідач посилався на те, що АТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем, що належним відповідачем у справі є ТОВ «ФК «Фінілон», оскільки останнє на підставі договору про переведення боргу від 17.11.2014 замість АТ КБ «ПриватБанк» стало боржником за депозитним договором, укладеним сторонами, суд відхиляє, оскільки суду не надано доказів, а саме письмової згоди кредитора - позивача у справі на заміну боржника - АТ КБ «ПриватБанк» у зобов`язанні за депозитним договором на іншу особу - ТОВ «ФК «Фінілон», що виключає здійснення заміни боржника у зобов`язання відповідно до положень ст. 520 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення банківських вкладів у розмірі 300 000,00 доларів США. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Умовами договору банківського вкладу передбачено його пролонгацію (п. 7 договору) на умовах договору банківського вкладу. Відповідно до п. 9 договору банківського вкладу сторони мають право дострокового розірвати договір відповідно до діючою законодавства, повідомивши про це сторону за 2 банківські дні до дати розірвання. Позивачем 18.05.2018 подано заяву про повернення коштів у повному обсязі (розірвання договору), котра отримана банком 18.05.2018. Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору банківського вкладу, оскільки сторони у договорі визначили порядок його розірвання. Датою розірвання договору банківського вкладу є 22.05.2018 з урахуванням заяви та положень договору. На підставі викладено та

Outcome: partial