Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 2 000,00 грн щомісячно на її утримання на період до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 січня 2021 року сторони зареєстрували шлюб, у якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Відповідач залишив сім`ю з вересня 2021 року і вже понад рік вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. [PERSON] в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача на її утримання. [PERSON] є здоровим та працездатним, має мінливий заробіток, а тому позивачка просить стягувати матеріальну допомогу на її утримання у твердій грошовій сумі. Ухвалою судді від 09 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Додаткового пояснила, що її єдиним доходом є 860 грн допомоги при народженні дитини, які вони отримує щомісячно та аліменти на утримання доньки, які платить відповідач у розмірі 4 000 грн. Також у переддень судового засідання відповідач передав позивачці 2\~000 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 січня 2021 року, про що складено актовий запис № 61. У шлюбі в сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 серпня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ). Із довідки, виданої дочірнім підприємством «Східний масив плюс» приватного підприємства «Східний масив» 08 грудня 2022 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] . Також згідно акту обстеження із ними проживає без реєстрації донька [PERSON] 07 грудня 2022 року комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради Гасай К. К. видано довідку № 83 про те, що вона працює техніком з обліку 1 категорії ремонтнотранспортного цеху з 09 лютого 2021 року і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років з 04 листопада 2021 року по 13 серпня 2024 року включно. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно з ч.ч. 12 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Верховним судом у постанові № 712/4702/19 від 27 травня 2020 року зазначено, що право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що у сторін у шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, зараз сторони проживають окремо. Позивачка перебуває у відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~досягненню нею\~трирічного віку\~та не\~має інших\~джерел доходів,\~окрім допомоги\~на дитину\~та аліментів.\~Відповідач [PERSON] є\~працездатним,\~інших утриманців\~не має,\~стан його\~здоров`я суд\~вважає задовільним,\~оскільки доказів\~про зворотне\~суду не\~надано та\~в судовому\~засіданні не\~здобуто, відповідно може отримувати постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Також суд враховує визнання відповідачем позовних вимог. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому вважає розумним та справедливим стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на її утримання у розмірі 2 000,00 грн щомісячно на період до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм та статті 4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved