Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, який, уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що проживає у неприватизованій квартирі, у якій також зареєстровані його племінники відповідачі. На час звернення до суду з позовом особи, яка визнана наймачем квартири, немає. Попереднім наймачем квартири була мати позивача, яка померла [INFO] . Відповідачі забрали особисті речі та не проживають у квартирі. [PERSON] не проживає у квартирі більше 6 років, [PERSON] більше двох років. Неодноразово пропонував відповідачам знятись з реєстрації у квартирі, однак відповідачі відмовляються. Посилаючись на положення ЖК України зазначає, що непроживання відповідачів без поважних причин за адресою реєстрації понад шість місяців є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву відповідачі зазначили, що [PERSON] проживав у спірній квартирі з моменту свого народження та продовжував періодично користуватися нею до грудня 2020 року. Зберігав та зберігає особисті речі у квартирі та сплачує частину комунальних платежів. [PERSON] проживав у квартирі з моменту народження до кінця 2020 року, щомісячно сплачував комунальні послуги, але внаслідок протиправної поведінки позивача, який без відома мешканців квартири змінив замок на вхдній двері та заборонив мешканцям користуватися квартирою Задля уникнення конфліктної ситуації [PERSON] вимушено прийняв рішення залишити місце мешкання та переїхати до іншого приміщення, ячке вимушений був винаймати. У вересні 2020 року було вчинено крадіжку зі спірної квартири викрадено особисті речі та документи [PERSON] , про що було звернення до поліції. Ці обставини стали можливими у зв?язку з наявністю ключів від квартири у позивача, якого відповідачі і підозрюють у крадіжці. Дії позивача направлені на те, щоб зняти з реєстраційного обліку відповідачів та приватизувати квартиру без їх участі, таким чином отримавши у власність більшу площу квартири. Позивач не проживає у спірній квартири з часу одруження з 1998 року. Не оплачує вартість комунальних послуг. Відповідачі сплачували комунальні платежі та підтримували житлове приміщення у належному стані. Позивачем не обгрунтовано, якими діями відповідачів його права порушені, не надано доказів на підтвердження зазначених у позові обставин. Просять відмовити у задоволенні позову. 05.07.2022 [PERSON] та [PERSON] подано зустрічний позов, у якому вони зазначають, що [PERSON] проживав у спірній квартирі з моменту свого народження та продовжував періодично користуватися нею до грудня 2020 року. Зберігав та зберігає особисті речі у квартирі та сплачує частину комунальних платежів. [PERSON] проживав у квартирі з моменту народження до кінця 2020 року, щомісячно сплачував комунальні послуги, але внаслідок протиправної поведінки позивача, який без відома мешканців квартири змінив замок на вхідній двері та заборонив мешканцям користуватися квартирою, задля уникнення конфліктної ситуації [PERSON] вимушено прийняв рішення залишити місце мешкання та переїхати до іншого приміщення, яке винаймає. У вересні 2020 року зі спірної квартири викрадено особисті речі та документи [PERSON] , про що було звернення до поліції. Позивачі за зустрічним позовом підозрюють [PERSON] у вчиненні крадіжки, оскільки він мав ключі від квартири. Дії [PERSON] направлені на те, щоб зняти з реєстраційного обліку позивачів та приватизувати квартиру без їх участі, таким чином отримавши у власність більшу площу квартири. [PERSON] не проживає у спірній квартири та не користується нею. Відповідач, не маючи статусу офіційного наймача, шляхом заміни замків на вхідних дверях до квартири та вселення невідомих позивачам осіб перешкоджає позивачам у доступі та користуванні житловим приміщенням. Його дії спрямовані на зняття позивачів з реєстраційного обліку та приватизації квартири без участі позивачів. Просять усунути перешкоди шляхом зобов?язання [PERSON] надати позивачам комплект ключів від квартири кожному (від вхідних дверей та дверей, що ведуть у кімнати квартири), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати надати вільний та безперешкодний доступ до квартири, вселити [PERSON] , [PERSON] до квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання. 05.07.2022 ухвалою суду прийнято до спільного розгляду зустрічний позов, постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. 26.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 16.08.2022 відкладено судове засідання у зв?язку із оголошенням повітряної тривоги. 25.08.2022, 01.09.2022 оголошено перерву у судовому засіданні у зв?язку із закінченням процесуального часу. 05.09.2022 відкладено судове засідання за клопотанням представника позивача за первісним позовом. 20.09.2022 відкладено судовий розгляд у зв?язку з перебуванням судді на лікарняному. 28.10.2022 відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача. 11.11.2022 відкладено розгляд справи у зв?язку з зайнятістю головуючого судді у розгляді іншої справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зарєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). [PERSON] , [PERSON] є племінниками [PERSON] . Вказана квартира є неприватизованою та була виділена у користування [PERSON] (батьку [PERSON] та діду [PERSON] та [PERSON] ) у користування на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих від 7.08.1969 (а.с. 5,6). Після смерті [PERSON] наймачем житлового приміщення було визнано його дружину [PERSON] , що підтверджується архівним витягом із рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2002 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). Після її смерті у встановленому законом порядку не визначено наймача житлового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надано квитанції про оплату ним комунальних послуг, які надавались у спірній квартирі у 2019-2020 роках (а.с. 92-113). Борг за комунальні послуги по квартирі станом на липень 2022 року становить 38288,93 грн (а.с. 139). 06.10.2020 [PERSON] звертався до Сумського РУП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення крадіжки особистих речей із квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначав, що у крадіжці підозрює дядька [PERSON] . Це звернення було розглянуто у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян»(а.с 171-172). У червні 2015 року [PERSON] зверталася до Зарічного районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Рішенням суду від 23.12.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження відсутності відповідача за місцем реєстрації та неповажності причин відсутності відповідача понад встановлені строки (матеріали справи №591/4232/15-ц). У лютому 2020 року [PERSON] зверталась до Зарічного районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 10.09.2020 позовну заяву було залишено без розгляду за заявою позивача (матеріали справи №591/1287/20). Свідок [PERSON] , який є сусідом сторін, пояснив, що у спірній квартирі раніше проживала мати позивача за первісним позовом - бабуся позивачів за зустрічним позовом. Знає [PERSON] близько 5 років. Увесь цей час і до смерті [PERSON] саме [PERSON] доглядав за нею, часто приїздив, привозив продукти харчування, гуляв з нею у дворі. З відповідачами за первісним позовом не знайомий. Зазначив, що [PERSON] бачів біля під?їзду декілька разів. Після смерті [PERSON] у квартирі ніхто не проживає, час від часу приїздить [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що є сусідкою сторін. Зазначила, що раніше у спірній квартирі [PERSON] разом із бабусею. Восени 2020 року [PERSON] зламала шийку бедра, після чого стан її здоров?я різко погіршився. На прохання [PERSON] допомагала доглядати за [PERSON] , робила їй уколи, оскільки є медпрацівником. У цей час [PERSON] вже не проживав разом із бабусею. [PERSON] свідок не бачила жодного разу. [PERSON] здійснював догляд за хворою матір?ю, приїздив у спірну квартиру, однак постійно не проживав. За [PERSON] також доглядала мати відповідачів за первісним позовом. Після смерті [PERSON] бачила у квартирі будівельника, який виконував будівельні роботи протягом тривалого часу близько 1 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є знайомим позивача. Останні 3-4 роки декілька разів їздили разом до матері [PERSON] , який привозив продукти та готував їжу матері. За життя [PERSON] бачив у квартирі [PERSON] та його матір. Здійснює ремонтні роботи у спірній квартирі на замовлення [PERSON] , інколи ночує в ній. [PERSON] не проживає у квартирі, однак інколи ночує у ній. До квартири також приходять члени сім?ї [PERSON] . Відповідачі за первісним позовом у квартиру не приходять. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом та другом [PERSON] . Зараз у спірній квартирі проживає лише [PERSON] . За життя [PERSON] у квартирі проживав з нею [PERSON] . Коли бабуся тяжко захворіла, [PERSON] з?їхав з квартири. У зв?язку з цим у сторін виник конфлікт, оскільки [PERSON] вважав, що не лише він повинен доглядати за [PERSON] . [PERSON] у спірній квартирі не проживає давно, бо у нього своя сім?я і він мешкає за іншою адресою, іноді приїздив до квартири. За життя [PERSON] приходила поліція, здійснювала опитування сусідів щодо повідомлення про крадіжку. На початку 2021 року також приїздила поліція відносно повідомлення про перешкоди у доступі до приміщення. Після смерті [PERSON] у квартирі жив [PERSON] , потім [PERSON] (робітник, що здійснює ремонт). [PERSON] час від часу приїздить до квартири. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є матір?ю [PERSON] та [PERSON] . Сини живуть і прописані у спірній квартирі з народження. [PERSON] ( [PERSON] ) не проживає у спірній квартирі з тих часів, коли одружився. Коли мати свідка тяжко захворіла, молодший син жив із бабусею, а вона доглядала за матір?ю. Брат декілька разів приїзджав, навідував матір. [PERSON] має на меті приватизувати квартиру, а її дітей вигнати з квартири.. Старший син не проживає у квартирі близько 10 років, однак його речі знаходяться у квартирі, він у ній періодично ночував та приїздив. Молодший син постійно проживав у квартирі до тих пір, як близько 2 років тому [PERSON] не почав чинити йому перешкоди у проживанні: викрав особисті речі, погрожував. До смерті [PERSON] ключі від квартири були у неї та у сторін. Одразу після смерті матері на прохання [PERSON] віддала йому свій ключ від квартири. Потім просила повернути, він повідомив, що не віддасть ключ. Після смерті бабусі сини хотіли повернутися до квартири, однак [PERSON] змінив замки та не допускає їх до приміщення. Під час повторного допиту свідок [PERSON] пояснила, що за життя [PERSON] її сини здійснювали заміну вхідних дверей до квартири. У брата ( [PERSON] ) не було ключів від квартири протягом тривалого часу. Після смерті матері вона віддала брату свій комплект ключів на його прохання. На запитання яким чином восени 2020 року [PERSON] потрапляв до квартири припустила, що ключі від квартири йому надала мати. Оплату житлово-комунальних послуг здійснював [PERSON] протягом життя бабусі, після того, як виїхав з квартири, він припинив сплачувати. [PERSON] доглядав за хворою матір?ю. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом сторін, дружить з [PERSON] . У квартирі проживали брати Хвораєви разом із бабусею. Згодом [PERSON] одружився та переїхав до дружини. Ян залишився проживати із бабусею та доглядав за нею, забезпечував матеріально себе, бабусю та матір. Коли стан здоров?я [PERSON] погіршився, [PERSON] частіше став навідуватись до квартири. [PERSON] хворіла на деменцію, у неї був склероз, тому з нею важко було спілкуватись. Квартира є трикімнатною. Ян проживав у одній із кімнат, але потім [PERSON] поставив у цю кімнату металеві двері на замку. Ян не міг потрапити до кімнати, тому став проживати у іншій. [PERSON] чинив перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, кричав та погрожував фізичною розправою. Був присутній під час приїзду поліції за повідомленням про крадіжку речей. Також разом із [PERSON] намагалися відкрити вхідні двері, щоб потрапити до квартири після смерті [PERSON] . Ключі не підходили до замка, двері не змогли відкрити. Згідно з\~і статтею 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до\~статті 65 ЖК України\~наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Відповідно до\~статті 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з\~статтею 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Так, ЄСПЛ у рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (заява № 30856/03) зазначив, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла. Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2\~статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Неврахування національними судами принципу пропорційності у справах про виселення особи з житла є підставою для висновку про порушення стосовно такої особи статті 8 Конвенції. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із досліджених судом матеріалів та показань свідків вбачається, що у спірній квартирі [PERSON] не проживав протягом тривалого періоду часу (більше 5 років), залишив це місце проживання самостійно та за власною ініціативою та у зв?язку із одруженням. Матеріали справи не містять доказів того, що протягом часу до смерті [PERSON] йому будь-хто із зареєстрованих у спірній квартирі осіб чинили перешкоди у користуванні. [PERSON] залишив квартиру незадовго до смерті [PERSON] . Виклик поліції за фактом крадіжки особистих речей, сплата ним комунальних платежів, факт неможливості потрапити у квартиру після смері [PERSON] підтверджують, що [PERSON] не втратив інтересу до квартири та був позбавлений можливості користуватися нею не за своєю волею. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, а тому можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі. Однак таких доказів позивач суду не надав,\~вони спростовуються доводами [PERSON] та показаннями свідків. Відповідач надав суду докази, що він не втратив інтерес до квартири, в якій зареєстрований, так як ним сплачувались комунальні послуги. Крім того, в судовому засіданні знайшло підтвердження посилання відповідача на те, що йому чинились перешкоди у користуванні квартирою у зв`язку з відсутністю ключів від квартири. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягають. Зустрічний позов у частині вимог [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягає у зв?язку з тим, що позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність перешкод з боку [PERSON] або будь-якої іншої особи у користуванні спірним житловим приміщенням. За поясненнями усіх свідків, які їх надавали у цій справі, [PERSON] протягом тривалого часу проживає у іншому приміщенні разом із своєю сім?єю. [PERSON] всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не довів, що проживає у спірному приміщенні або не проживає у квартирі з незалежних від нього причин. Не доведено також, що він брав участь в утриманні приміщення, у приміщенні були його особисті речі та він сприймав вказану квартиру як своє житло, тобто місце, де він є «вдома». Зустрічний позов у частині вимог [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки позивачем за зустрічним позовом доведено наявність перешкод з боку Білолюбського у користуванні спірною квартирою. З цих підстав суд вважає необхідним усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим приміщенням шляхом зобов?язання [PERSON] надати комплект ключів від спірної квартири (від вхідних дверей та дверей, що ведуть у кімнати квартири), забезпечити вільний та безперешкодний доступ до квартири та вселити [PERSON] до спірної квартири. У зв?язку із частковим задоволенням первісного та зустрічного позову та враховуючи, що [PERSON] є звільненим від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 496,40 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,40 грн.

Outcome: partial