Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу в розмірі 11\~527, 24 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24101921, відповідно до умов якого останньому надано кредит у сумі 14 800 грн під 17, 99 % річних на строк до 23 жовтня 2022 року. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01 грудня 2018 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», останнє прийняло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за договором є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. З 13 квітня 2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 12\~727, 24 грн, з яких: тіло кредиту\~ 12 096, 14 грн та проценти за користування кредитом \~631, 10 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад 60 календарних днів, настав страховий випадок і за результатом розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 11 527, 24 грн, яка була виплачена АТ «Ощадбанк». Отже до\~\~ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» перейшло право вимоги до відповідача на вказану суму. 20 травня 2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), згідно з яким до позивачки перейшло право вимоги з виплати страхового відшкодування. Позивачка зверталася до відповідача з метою досудового врегулювання спору з претензією, однак така відповідачем залишилася без реагування. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 11 527, 24 грн фактичних витрат в порядку регресу та судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання позову до суду в розмірі 992, 40 гривень. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі за вказаним позовом. У судове засідання ні позивачка [PERSON] , ні її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній в позовній заяві просив розгляд справи провести у їх відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 24101921, відповідно до умов якого останньому надано кредит у сумі 14 800 грн зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 23 жовтня 2022 року. 01 грудня 2018 року між АТ «Ощадбанк» (Страхувальник) та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (Страховик) укладено\~\~договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286. Відповідно до пункту 2.1. зазначеного договору, предметом вказаних договорів є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення Позичальниками Кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ним процентів, що передбачені кредитними договорами. Вигодонабувачем за цим договором є Страхувальник (п. 2.3). Підпунктом 4.1. Договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за договором є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у Страхувальника внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 24101921\~\~від 24 жовтня 2019 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, що підтверджується випискою з рахунку. Відповідно до п. 8.1. Договору добровільного страхування кредитів Страхувальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дня настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, письмово повідомити про це Страховика шляхом надання Страховику Загальної заяви, Реєстру з одночасною передачею копій всіх документів, які свідчать про настання страхового випадку і про розмір збитку. Згідно з п. 8.2.1. Договору добровільного страхування кредитів Страховик зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати отримання вказаних документів з`ясувати обставини страхового випадку, прийняти рішення про виплату страхового відшкодування\~\~або про відмову у виплаті з відповідним обґрунтуванням та скласти відповідний Страховий акт. Відповідно до п. 8.6. Договору добровільного страхування кредитів до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим Договором, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Установа Страхувальника має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. АТ «Ощадбанк» направило ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» заяву № 106.08-21/1/63 від 19 червня 2020 року про виплату страхового відшкодування внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 24101921 від 24 жовтня 2019 року. В подальшому\~\~на підставі зазначеної заяви та доданих до неї документів, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт № Закар10006.06.20-2 від 22 липня 2020 року та відповідно цього ж дня здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 11 527, 24 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 11335 від 22 липня 2020 року. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. ст. 979, 980 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Частиною 1 статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»\~\~виплатив страхове відшкодування АТ «Ощадбанк» внаслідок неповернення відповідачем отриманого кредиту, то до нього перейшло право вимоги (суброгація) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування спричинення збитків на суму 11 527, 24 грн. Також з матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 01-05, відповідно до якого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відступило ФОП [PERSON] права вимоги за укладеними договорами страхування, згідно з реєстру прав вимоги Додаток № 1 до договору. Відповідно до Додатку № 1 Реєстру прав вимоги було відступлено у тому числі й право вимоги за страховим актом № Закар10006.06.20-2, де страхувальником є АТ «Ощадбанк», а боржником [PERSON] . Згідно з ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтями 516, 517 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем [PERSON] свого обов`язку первісному кредитору ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Відтак, оскільки до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача у межах суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 527, 24 грн, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved