Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович, звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~у твердій грошовій сумі у сумі 1500 гривень та стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року задоволено позов. Змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто із [PERSON] на користь на користь [PERSON] аліменти на малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто із [PERSON] в дохід держави 992,40 гривень судового збору. Однак, при ухваленні рішення, судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 27 січня 2023 року представник позивача адвокат Череватий П.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно поданої заяви представник позивача просив ухвалити додаткове рішення, яким просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом. В обгрунтування поданої заяви вказав, що у рішенні суду від 04 січня 2023 року судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема щодо витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку із зверненням до суду з позовом та розглядом справи у суді в розмірі 5000 грн. Правнича допомога надалася позивачці на підставі договору від 01 листопада 2022 року. Пунктом 1 вказаного договору передбачено розмір гонорару адвоката у фіксованій сумі 5000 грн. При цьому, ним, як представником позивачки, надано останній наступні послуги: проведено зустріч та усну консультацію з позивачкою; детально проаналізовано та вивчено зміст усіх наданих документів; підготовлено та надіслано до суду позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів; перевірено на сайті Судової влади України інформацію про рух цивільної справи та усно повідомлено її позивачці; прийнято участь у судових засіданнях з розгляду даної справи; підготовлено дану заяву про ухвалення додаткового рішення. На даний час позивачкою не здійснено фактичної оплати наданих їй послуг адвокатом, однак визначений додатковою угодою строк для оплати послуг ще не сплив. При цьому, 09 січня 2023 року, на підтвердження факту надання правничої допомоги, сторонами підписано відповідний акт, згідно вказаного договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2022 року. Відповідно до змісту вказаного акту, загальна вартість наданої правничої допомоги складає 5000 грн. 27 січня 2023 року представник відповідача адвокат Радібова І.О. подала відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказала, що представником позивачки пропущений строк подачі доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила, або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, ні позивачка, ні її представник, доказів понесених судових витрат до судових дебатів не подали та не зробили заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення від 04 січня 2023 року, оскільки подали таку заяву та докази з пропуском строку 10 січня 2023 року. Крім цього, представником позивачки значено завищено суму, сплачену на правничу допомогу, оскільки вказана сума є не співмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та суперечить принципу розподілу таких витрат. Беручи до уваги незначну складність справи та її обставини, характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, вважає, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн є не співмірною зі складністю справи та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги. посилаючись на наведене, просила залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Попередньо представник позивачки адвокат Череватий П.М. подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Попередньо у поданому відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача адвокат Радібова І.О. просила розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. У поданій до суду заяві від 09 січня 2023 року, представник позивачки адвокат Череватий П.М. заявив клопотання про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Як убачається із матеріалів цивільної справи, 01 листопада 2022 року між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Віфікс», в особі керуючого партнера - адвоката Череватого П.М. укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами пункту 1.1 якого, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідповідно до вимог чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу Клієнту з підготовки та подання до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від імені Клієнта позовної заяви до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, а також представництва інтересів Клієнта під час судового розгляду вказаної справи. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, порядок та строки його сплати встановлюється відповідно до Додаткової угоди укладеної між Сторонами, що є невід`ємним додатком до цього договору. 01 листопада 2022 року між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Віфікс», в особі керуючого партнера - адвоката Череватого П.М. укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, відповідно до умов якої на виконання вимог п. 4.1 Договору, сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги пов`язаної з підготовкою та подання до суду від імені Клієнта позовної заяви до [PERSON] , а також представництва інтересів Клієнта під час судового розгляду вказаної справи, буде становити фіксовану суму 5000 грн та не залежить від обсягу наданих послуг. Вказані кошти Клієнт зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, протягом шістдесяти днів з дня прийняття Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області судового рішення за наслідками розгляду позовної заяви. Також, представником позивачки долучено Акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09 січня 2023 року, підписаний [PERSON] та адвокатом Череватим П.М., який діє від імені Адвокатського об`єднання «Віфікс», згідно з яким Адвокатське об`єднання надано, а клієнт отримав усю необхідну йому правничу допомогу відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2022 року. Загальна вартість наданої правничої допомоги складає 5000 грн. Повноваження адвоката Череватого П.М. підтвердженні договором про надання правничої допомоги від 01 листопада 2022 року та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1042169 від 03 листопада 2022 року. Разом з\~тим,\~згідно з\~вимогами ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 цієї статті ЦПК). Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Разом з\~тим,\~суд вважає,\~що необґрунтованими\~та неспівмірними\~є витрати\~на правничу\~допомогу наведені\~в акті\~виконаних робіт,\~оскільки вказані\~витрати не\~відповідають критерію\~реальності таких\~витрат,\~розумності їхнього\~розміру.\~Крім цього,з\~огляду на\~складність справи\~та фактично\~виконаній адвокатом\~роботи (наданих\~послуг),\~часові,\~витраченому адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(послуг),\~обсягу наданих\~робіт (послуг), зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, який здійснює свою діяльність протягом тривалого часу, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. Більше того, судом встановлено, що представник позивачки не приймай участі в жодному із призначених судових засідань. З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, який підлягає стягнення з відповідача в користь позивачки. При цьому, визначаючи такий розмір витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги заперечення представника відповідача щодо їх розміру. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо пропуску представником позивачу строку на подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, оскільки судом встановлено, що останні були поданні представником позивача у встановлений ЦПК п`ятиденний строк (09 січня 2023 року) з дня винесення рішення від 04 січня 2023 року. Враховуючи наведене, заява представника позивачки адвоката Череватого П.М. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] 3000 грн витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: partial