Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

09.11.2022 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 29.05.2021, укладеного між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-3463167, відповідно до якого остання отримала кредит, який зобов`язалася повернути та сплатити проценти. Відповідно до договору факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором в сумі 22000 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками. В порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, платежі для погашення заборгованості не здійснювала, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №00-3463167 в розмірі 22000 грн, а також понесені судові витрати. Заочним рішенням суду від 06.12.2022 позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» були задоволені, з [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором №00-3463167 від 29.05.2021 в сумі 22000 грн, а також судові витрати. Ухвалою суду від 04.01.2023 заочне рішення від 06.12.2022 скасовано, справа призначена до судового розгляду. 12.01.2023 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає, оскільки позивачем не доведено факт укладення договору з нею та його істотних умов, єдиним доказом чого може бути оригінал примірнику такого договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі - підписами сторін, який дозволить перевірити наявність електронних цифрових підписів обох сторін договору у дату його укладення, щоб встановити достовірний незмінний зміст підписаного сторонами договору і застосувати його умови до правовідносин. Позивачем не надано доказів надання їй примірника оригіналу договору ні під час, ні після укладення, у редакції, яка б забезпечувала його цілісність та незмінність. Отже, вона не може бути зобов`язана виконувати умови, з якими вона не була фактично ознайомлена, і такий правочин не є підставою виникнення обов`язків у неї як споживача кредитних послуг. Позивачем не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основного боргу, відсоткам, які не були погоджені у письмовій формі). Нарахована позивачем сума не відповідає законодавству України та заявленій самим позивачем у наданій копії договору та графіку платежів умовам кредитування і є непропорційно великою сумою, не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин. Так нею не погоджувалося жодного продовження визначеного строку кредитування чи інших його умов. Вона не погоджувала, що за кожен день прострочення поза межами строку кредитування будуть нараховуватися відсотки, підвищені відсотки чи неустойка, і не погоджувала продовження нарахування процентів понад строк, зазначений у графіку платежів. Також позивачем не надано копії повідомлення про відступлення прав вимоги, жодних доказів їх отримання відповідачкою, як і доказів їх відправлення їй. Вважає, що позивачем не надано доказів відступлення фактору прав вимоги первинним кредитором за договором факторингу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 20.01.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАЛБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, оскільки не є первісним кредитором, а дані документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, а також тому, що дана інформація містить банківську таємницю. Позивачем було надано суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу. На запит позивача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було надано інформацію щодо надання коштів позичальнику та додаткові розрахунки заборгованості. Матеріалами справи в повній мірі доведено факт укладення кредитного договору та обґрунтовано розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором №00-3463167 від 29.05.2021, з умовами якого відповідачка ознайомлена в повній мірі, виходячи зі змісту договору. Також позивачем разом з позовною заявою надано належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідачки. Щодо повідомлення відповідачки про переуступку права вимоги зазначає, що законодавством України не передбачено обов`язку кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Крім того, відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 25.01.2023 від відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що розрахунок заборгованості, який наданий суду позивачем, не є доказом наявності заборгованості, оскільки не належить до засобів доказування і не є первинним бухгалтерським документом, жодного доказу видачі кредиту на рахунок відповідачки та доказів існування заборгованості у заявленому розмірі не подано. Надана позивачем копія повідомлення на переказ грошових коштів іншою фінансовою компанією не є належним та допустимим доказом перерахування грошових коштів відповідачці у зазначеному позивачем розмірі суми кредиту 10000 грн і саме за кредитним договором №00-3463167 від 29.05.2021. Зазначає, що на наданому кредитному договорі та графіку платежів до договору відсутні не тільки підписи відповідачки, а і електронні цифрові підписи та електронна цифрова печатка самого кредитора. За відсутності оригіналу кредитного договору не можна встановити достовірно, які його умови. Надані позивачем паперові копії електронних документів без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що не можливо перевірити їх достовірність та незмінність тексту, що має наслідком відхилення цього електронного доказу. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. З письмової копії договору від 29.05.2021 встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено кредитний договір №00-3463167, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності та платності на строк тридцять днів. Сторонами було погоджено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно графіку платежів до кредитного договору №00-3463167 від 29.05.2021 (додаток №1 до договору), проценти за користування кредитом 3000 грн (у грошовому вираженні), загальна вартість кредиту складає 13000 грн (у грошовому вираженні). Із повідомлення ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс» від 16.08.2022 вбачається, що 29.05.2021 (в день укладення кредитного договору) на картковий рахунок [PERSON] , ІНН [NUMBER] , із сайту https://kachay.com.ua перераховано кошти на загальну суму 10000 грн, ID транзакції 365201488. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір може бути укладений як у вигляді окремого електронного документа, так і в спрощеній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З паперової копії кредитного договору №00-3463167 від 29.05.2021 вбачається, що договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між Сазан та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 29.05.2021 правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою не був би укладений. Доводи сторони відповідача щодо необхідності дослідження оригіналу електронного договору внаслідок невідповідності наданої копії його дійсному змісту не обґрунтовані належними та допустимими доказами, зводяться лише до загального посилання на норми процесуального закону про можливість дослідження оригіналів електронних доказів, наданих суду в паперових копіях, без надання доказів в підтвердження обгрунтованих сумнівів в невідповідності копії оригіналу, а тому не приймаються судом до уваги. Отже, суд дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу №27092021 від 27.09.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-3463167, сума відступленої грошової вимоги складає 22000 грн, з них 10000 грн - заборгованість по основному боргу, 12000 грн - заборгованість по відсоткам. Відповідно до розрахунку заборгованості, який відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано, заборгованість за кредитним договором №00-3463167 від 29.05.2021 станом на 27.09.2021 становить 22000 грн, з них: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12000 грн - заборгованість по відсоткам. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved