Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком за адресою: [ADDRESS] , а також просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 04.12.2007 між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.01.2021 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач та відповідачка почали проживати окремо, при цьому їх спільний син залишився проживати разом із матір`ю. Однак, фактично з жовтня 2022 року син [PERSON] почав проживати із батьком. Таким чином, із 13 жовтня 2022 року і по даний час син фактично проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його повному матеріальному утриманні та вихованні. Позивач турбується про сина, матеріально забезпечує, займається його вихованням, забезпечує всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Дитина прихильно і з любов`ю ставиться до нього. Зважаючи на вищевказане, позивач бажає визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з ним та припинення стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Корф П.К. позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснили, що позивач проживає разом із цивільною дружиною та їх спільним сином [PERSON] , [INFO] . До 2022 року [PERSON] був підприємцем, а на даний час отримує дохід з торгівлі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що в шлюбі в них із позивачем народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Підтвердила факт проживання сина [PERSON] з позивачем з жовтня 2022 року. З сином в неї стосунки нормальні, були деякі суперечки через ігри в планшеті, тому він вирішив жити з батьком. Не заперечує щодо припинення стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Вона не заперечує проти проживання дитини з батьком, але не бажає, щоб визначили місце проживання дитини з батьком по тій причині, що в умовах воєнного стану може виникнути необхідність залишення місця проживання та виїзду з дітьми за кордон. Представник Служби у справах дітей Кременецької міської ради Наумович В.В. в судовому засіданні пояснив, що умови проживання та забезпечення дитини в батька і матері рівні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам, складні життєві обставини в обох родинах відсутні. 06 грудня 2022 року комісією з питань захисту прав дитини було відмовлено [PERSON] у наданні висновку про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Хоча на засіданні комісії [PERSON] виявив бажання проживати з батьком. Позитивного висновку не прийнято по тій причині, що не набралося достатньої кількості голосів. Було рекомендовано батькам укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Представник Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він з 13 жовтня 2022 року проживає з батьком. Хоче надалі жити з батьком [PERSON] , оскільки з матір`ю в нього відносини хоч і нормальні, але час від часу виникають непорозуміння та сварки. Батько його забезпечує всім необхідним. Стосунки з батьком у нього нормальні. Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року залучено Службу у справах дітей Кременецької міської ради в якості третьої особи. Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, зі слідуючих міркувань. В судовому засіданні встановлено, що 04.12.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилися: син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.01.2021 (справа № 601/2204/20) розірвано шлюб, який 04 грудня 2007 року був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис про шлюб № 263, між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.04.2020 (справа № 601/412/20) вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1956 від 23 червня 2020 року, [PERSON] , жителю [ADDRESS] , було визначено порядок побачень з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 35107 від 02.11.2022, виданого Кременецьким відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по аліментах, згідно виконавчого листа № 601/412/20 від 20.08.2020 (на утримання сина [PERSON] ) - відсутня. Згідно постанови головного державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ковальчука О.А. від 30.11.2022 (ВП № 62948007), виконавчий лист № 601/412/20 виданий 20.08.2020 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , - повернуто стягувачу, у зв`язку заявою стягувача. Згідно довідки № 2177/08-57 від 20.10.2022 слідує, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження домогосподарства, складеного депутатом Кременецької міської ради Пилипович О.Д. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: власник - [PERSON] , [INFO] ; колишня дружина - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] . При обстежені встановлено, що колишня дружина [PERSON] та спільна дочка [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2019 року. [PERSON] проживає за місцем реєстрації разом із батьком з 13 жовтня 2022 року. Згідно рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради № 17/03 від 06 грудня 2022 року, було відмовлено [PERSON] , жителю [ADDRESS] , у наданні висновку про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рекомендовано батькам укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Згідно статті 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини 2 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі статтею 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1, 2 статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 13 жовтня 2022 року та він бажає проживати з батьком. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Суд враховує, що батько [PERSON] має постійне місце проживання, постійне місце роботи, отримує дохід, ним створені всі умови для проживання, навчання, виховання та розвитку сина [PERSON] , [INFO] . Також, враховує думку дитини, який хоче проживати разом із батьком. При цьому судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання сина разом з батьком. Виходячи зі встановлених судом обставин, враховуючи вік дитини та його особливі потреби, зумовлені даною обставиною, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Це не буде порушувати прав матері, яка не позбавлена можливості піклуватися та виховувати дитину і якнайкраще буде відповідати інтересам саме малолітнього [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимоги позивача про звільнення від сплати стягнення аліментів, то суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.04.2020 (справа № 601/412/20) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] починаючи з 13 жовтня 2022 року. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з вимогами статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З аналізу положень ст. 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню виключно на дитину, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані кошти на утримання дитини. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів у користь стягувача аліментів. З огляду на те, що законодавчо визначеною підставою для отримання одним з батьків аліментів є фактичне проживання дитини з тим із батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, оскільки в такому випадку той з батьків, з ким проживає дитина, набуває права на отримання аліментів, а у іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст.141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч.4 ст.273 ЦПК України. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Згідно вимог частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині припинення стягнення аліментів та підлягає до задоволення, оскільки дитина проживає з батьком. На підставі викладеного, ст.ст. 160,161, 179, 180, 181 ч.3 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved