Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка була спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позову зазначає, що 29 грудня 2020 року о 07 год. 30 хв. в м.Іршава, на перехресті вулиць Білецька та Богдана Хмельницького, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги (вул.Б.Хмельницького) на головну (вул.Білецька) не надав перевагу в русі автомобілю марки Фольксваген Туран, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , який рухався по головній (вул.Білецька), внаслідок чого відбулось зіткнення і транспортні засоби було механічно пошкоджено. Після вказаної ДТП, по приїзді працівників поліції, на відповідача [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №088751 від 29.12.2020, щодо скоєння ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та скеровано матеріали даної справи до Іршавського районного суду Закарпатської області. 21 січня 2021 року за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи №301/6/21, за фактом вищевказаної ДТП, Іршавським районним судом Закарпатської області винесено постанову про визнання відповідача [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 грн. У результаті вищевказаної ДТП із вини відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль марки Фольксваген Туран, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі серії [NUMBER] , а тому з метою визначення вартості матеріального збитку, спричиненого [PERSON] , як власнику транспортного засобу, проведено оцінку вказаного пошкодженого автомобіля. У відповідності до складеного оцінювачем [PERSON] звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №08/02/21 від 19.02.2021 року, вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки Фольксваген Туран, д.н.з. [NUMBER] без урахування втрати товарної вартості, становить 503884 грн. 57 коп. Вартість вказаної оцінки становить - 1800 грн., яка була оплачена цивільним позивачем [PERSON] , що стверджується квитанцією на розрахунок готівкою №59 від 11.02.2021. На момент ДТП відповідач [PERSON] мав дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), яке відразу після події було повідомлено про факт вказаного ДТП. В подальшому позивач [PERSON] , через уповноважену особу Іршавського відділення Закарпатської дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» на відповідному встановленому/фірмовому бланку було подано заяву (із додатками) про страхове відшкодування пошкодженого транспортного засобу: автомобіля марки Фольксваген Туран, д.н.з. [NUMBER] , яке належить позивачу [PERSON] в межах зареєстрованої страхової справи, що стосується вищевказаної ДТП. 23 лютого 2021 року на розрахунковий рахунок позивача [PERSON] зі сторони ПАТ «НАСК «Оранта» у межах граничного ліміту, надійшла сума грошових коштів по страховому відшкодуванню в розмірі -128500 грн., що підтверджено квитанцією №7240934808 від 23.02.2021. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] становить 380384 грн. 57 коп., із розрахунку: 503884 грн.57 коп. (матеріальні збитки, завданні позивачу / власнику автомобіля марки Фольксваген Туран, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ТДП, що підтверджується складеним оцінювачем звітом) - 128500 грн. (виплата позивачу зі сторони страховика ПАТ НАСК «Оранта» в межах ліміту суми страхового відшкодування) + 1800 (витрати понесені позивачем на оцінку пошкодженого автомобіля) + 5000 грн. витрати понесені позивачем на правову допомогу) = 380384 грн.57 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3803 грн. 85 коп. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.03.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Також, зазначеною ухвалою, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали. У свою чергу, у передбачений судом строк, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає з підстав, що свою позовну вимогу позивач аргументує виключно звітом оцінювача [PERSON] , заподіяної транспортному засобу від 19.02.2021 р. майнової шкоди, відповідно до якого вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки Фольцваген Туран, д.н.з [NUMBER] становить 503884 грн. Вважає, що вказана позовна заява є не обґрунтованою, оскільки вказаний транспортний засіб позивачем відновлений, а до позовної заяви не додано жодного фіскального чеку про вартість проведених ремонтних робіт вказаного транспортного засобу, не долучено до матеріалів позовної заяви також акту виконаних робіт по відновленню транспортного засобу. Вважає, що позивачем явно завищена вартість ремонту транспортного засобу, оскільки [PERSON] на автосервісі на якому проводилися ремонтні роботи повідомили, що вартість ремонтних робіт із залишком покривається страховою виплатою, а тому страхова виплата у повній мірі відшкодувала шкоду завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. 15.12.2021 відповідно до ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області призначено судову авто-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 05.07.2022 до Іршавського районного суду Закарпатської області повернуто матеріали цивільної справи № 301/552/21 з висновком експерта. 12.07.2022 винесено ухвалу суду про відновлення провадження у справі та продовження підготовчого судового засідання. 05.08.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Роман І.І. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. При цьому позивачка зазначила, що відразу після ДТП їй було повернуто автомобіль «Фольцваген Туран» д.н.з. [NUMBER] , і вона своїми силами його відремонтувала. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Данканич В.В. зазначив, що відповідач визнає позов частково, а саме щодо стягнення різниці в сумі 163491 грн, так як вартість матеріального збитку у Звіті про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 08 / 02/ 21 від 19 лютого 2021 року є суттєво завищеною, тому необхідно виходити з розрахунку щодо Висновку експерта № 26-Е від 27.06.2022 : 498983 грн. (ринкова вартість автомобіля , по його стану на 29.12.2020 до пошкодження у ДТП) 206992 грн. (ринкова (залишкова ) вартість пошкодженого автомобіля по його стану на 29.12.2020 після пошкодження у ДТП) - 128500 грн. (виплата позивачу зі сторони страховика ПАТ НАСК «Оранта» в межах ліміту суми страхового відшкодування) = 163491 грн. Щодо стягнень з відповідача витрат понесених позивачем на оцінку пошкодженого автомобіля в сумі 1800 грн. та витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. не заперечував. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. За приписом ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13\~та ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року [PERSON] 29.12.2020 року о 17.30 год в м.Іршава, на перехресті вулиць Білецька та Б.Хмельницького, керуючи автомобілем марки ВАЗ, д.н. [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги (вул.Б.Хмельницького) на головну (вул.Білецька) не надав перевагу у русі автомобілю марки Фольксваген д.н. [NUMBER] , який рухався по головній , внаслідок чого транспортні засоби механічно пошкоджено, чим вчинив адміністративне правопорушення. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.42). Із Платіжного доручення від 23.02.2021 вбачається, що на рахунок [PERSON] сплачено страхове відшкодування, у розмірі 128 500 гривень (а.с. 43). Згідно Звіту №08 /02/21 про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN HIGHLINE», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , складеного 19.02.2021, вартість матеріального, завданого власнику вищезазначеного автомобіля в результаті його пошкодження ДТП становить 503 884 гривень 57 коп. (а.с. 15-20). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтями 6 і 9 ЗУ «Про\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ч.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.\~У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана\~з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Крім цього, відповідно до ст.29 Закону\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(далі - Закон) встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Отже, як встановлено при розгляді справи, учасниками справи визнано та не заперечувалось, що страховик ПАТ «НАСК «Оранта» здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у зв`язку зі вчиненою дорожньо-транспортною пригодою у межах максимального ліміту відповідальності в сумі 128 500,00 грн. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 301/552/21 № 26-Е від 27 червня 2022 року про оцінку автомобіля\~«Фольцваген Туран» д.н.з. [NUMBER] , 2016 року випуску, належного [PERSON] , виготовленого на виконання ухвали суду від 15.12.2021: ринкова вартість належного позивачу автомобіля до моменту ДТП становить 498\~983 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля , по його стану на 29.12.2020 після пошкодження у ДТП, становила 206992 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля , пошкодженого у ДТП станом на червень 2022 року становить 558084, 11 грн., ринкова (залишкова) вартість після ДТП складає 206992 грн. (а.с. 194-210). Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30\~цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необгрунтваним, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Під час розгляду справи, судом встановлено, що позивачка відремонтувала пошкоджений автомобіль, тобто залишила його собі, і не бажала його передавати страховій компанії, відповідно не погодилась з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, суд дійшов висновку, що\~\~їй має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до пошкодження і\~\~його вартістю після пошкодження у ДТП. Даний висновок, узгоджується з висновком Верховного Суду (Постанова від 13 червня 2019 року, справа № 461/10942/15) Оскільки ринкова вартість ( висновок експерта № 26-Е від 27.06.2022), належного позивачу автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 498 983 гривень, а розмір ринкової (залишкової) вартості пошкодженого автомобіля після ДТП складає 206\~992 гривень, крім того, позивачу сплачене страхове відшкодування в сумі 128 500 гривень, то відповідно до положень ст.1194 ЦК України, п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу [PERSON] належить до відшкодування 163 491 грн. (498 983 206 992 - 128 500 = 163 491). А також витрати понесені позивачем на оцінку пошкодженого автомобіля в сумі 1800 грн. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, то суд враховує позицію Верховного Суду, який зазначив,\~що при визначенні суми відшкодування суд має виходити\~з критерію реальності адвокатських витрат\~(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також\~критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи\~та фінансового стану обох сторін. Так, представником позивача до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було подано такі документи: Договір №7 про надання правової допомоги у цивільній справі від 10.02.2021, Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.02.2021, Акт виконання робіт згідно договору про надання правової допомоги за №7 від 10.02.2021 та квитанція до прибуткового касового ордера №7 від 10.02.2021 (а.с.44-50). Зі змісту опису наданих послуг вбачається, що адвокатом були надані послуги у розмірі 5000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до вимог ч.1ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1704,13 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial