Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

Заступник керівника Броварської окружної прокуратури Київської області Шайтанова М. звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року провадження у справі за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим [PERSON] та його законним представником [PERSON] . На лікування потерпілого [PERSON] витрачено за рахунок Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» грошові кошти в сумі 17807,06 грн. Враховуючи вищевикладене, заступник керівника Броварської окружної прокуратури Київської області просить суд стягнути з відповідача [PERSON] кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 17807,06 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяви, у яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Прокурор Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Худякова М.Ю. у своїй письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачами позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року провадження у справі за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілим [PERSON] та його законним представником [PERSON] . Ухвала набрала законної сили 24 серпня 2022 року (а.с.10-12 копія ухвали). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» з 24.04.2022 року по 02.05.2022 року. Вартість лікування склала 17807,06 грн (а.с. 9 копія інформації КНП «ББЛІЛ»). Згідно ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відтак, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави (код ЄДРПОУ 14360570, рахунок [NUMBER] АТ КБ «ПРИВАТБАНК») кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 17807 (сімнадцять тисяч вісімсот сім) гривень 06 копійок. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Правові засади справляння судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». Окремі питання розподілу судових витрат визначені ст.ст. 141, 142 ЦПК України. При подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір підлягав сплаті за п. 1.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 2481,00 грн. З огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви, в сумі 1240,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved