Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

23 грудня 2022 року орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради (далі - орган опіки та піклування) в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; передати дітей органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування; стягнути з відповідача на утримання дітей, на користь фізичної або юридичної особи де буде перебувати кожна дитина, аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей, що будуть відкриті у будь-якому відділенні банківської установи України, після набрання рішенням законної сили; рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання. Свою позицію орган опіки та піклування обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] помер. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року шлюб між батьками розірвано та [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Неповнолітня [PERSON] , малолітні [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, як діти, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Діти разом із матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В травні 2021 орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради звернувся до Южноукраїнського міського суду з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] та [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 03 листопада 2021 року по справі № 486/783/21, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року, органу опіки та піклування відмовлено у задоволенні позовних вимог та попереджено відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , поклавши на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. В період розгляду справи № 486/783/21 Южноукраїнським міським судом малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» (далі - КЗ «ЦСПРД»), як діти, які опинились в складних життєвих обставинах і матір яких ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Після проголошення рішення судом, замість того аби повернути дітей додому, 28 лютого 2022 року відповідач звернулась до Служби із заявою з проханням продовжити строк для перебування молодших дітей [PERSON] та [PERSON] у КЗ «ЦСПРД» у зв`язку із складними життєвими обставинами, відсутністю роботи, продуктів харчування та безпеки для життя. [PERSON] та [PERSON] продовжують перебувати в комунальному закладі по сьогоднішній день. [PERSON] з 01 вересня 2022 року зарахована в Єланецький професійний аграрний ліцей Миколаївської облдержадміністрації на 1 курс за професією «Кухаря (група з особливими освітніми потребами). В закладі організовано навчання в онлайн форматі, але учениця з 1 вересня не відвідує заняття, чим не виконує навчальні плани та програми, пропускає заняття без поважних причин. На контакт з майстром виробничого навчання виходить рідко. Мати дівчини на телефонні дзвінки не відповідає, навчанням не цікавиться, не надала необхідні довідки та копії документів в особову справу дитини. [PERSON] не працевлаштована, не покращила умови проживання дітей, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дітей. Під час відвідування сім`ї представниками Служби [PERSON] поводила себе агресивно, зухвало, на зауваження матері не реагувала, пояснити з яких причин не відвідувала заняття в закладі не могла, зі слів дівчини їй не цікаво налагодження навчального процесу. З метою захисту прав та інтересів дитини служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради ініціювала притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП за неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків. Відповідач замість того аби дійсно змінити ставлення до виконання батьківський обов`язків, повернути дітей в родину, звернулась до Служби із заявою, та пояснила, що не має виливу на доньку [PERSON] , не має наміру виконувати своїх батьківські обов`язки відносно трьох дітей, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо всіх дітей, та влаштування їх до сімейних форм виховання. [PERSON] та [PERSON] мати не буде забирати з КЗ ЦСПРД. Питання неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно дітей та з мстою впливу на ситуацію було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради 31 жовтня 2022 року, на яке відповідач не з`явилась, а надала заяву в якій просила розглядати питання без її участі, що доводить, що [PERSON] не зацікавлена у вирішенні ситуації та зміні ставлення до виконання батьківських обов`язків. В підготовче засідання представник органу опіки та піклування Явтушенко Н.В. не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження дітей /а.с. 10, 13, 14/. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 05 грудня 2022 року, діти [PERSON] разом з відповідачем зареєстровані в [ADDRESS] /а.с. 15/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] »/а.с. 16/. Батько дітей [PERSON] [INFO] помер /а.с. 17/. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 03 листопада 2021 року у справі № 486/783/21 органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, передачу дітей та стягнення аліментів. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , поклавши на Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року вказане рішення суду залишено без змін /а.с. 18-21/. За повідомленням комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» від 29 січня 2021 року № 01-23/49, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані 28 січня 2021 року до закладу, у зв`язку зі складними життєвими обставинами /а.с. 22/, про що у справі є копії відповідних направлень /а.с. 23, 24/. Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були складені акти оцінки рівня безпеки дитини, з яких слідує, що мати дітей [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов`язки, щодо дітей /а.с. 25-29, 30-34/. 28 лютого 2022 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради із заявою з проханням продовжити строк для перебування молодших дітей [PERSON] та [PERSON] у КЗ «ЦСПРД», у зв`язку із складними життєвими обставинами, відсутністю роботи, продуктів харчування та безпеки для життя /а.с. 35/. Згідно копії акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, 28 лютого 2022 року було встановлено, що в квартирі мати з трьома дітьми займає одну кімнату, є 2-ярусне ліжко, диван, захламлено сторонніми речами, є шафи, стіл для занять відсутній. На момент відвідування і під час бесіди з матір`ю з`ясовано, що складні життєві обставини в сім`ї не подолано, мати безробітня, не має стабільного доходу для забезпечення трьох дітей та їх нормального харчування. Через воєнні дії в Україні просить залишити своїх дітей в КЗ «ЦСПРД» /а.с. 36/. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, 19 жовтня 2022 року було встановлено, що для проживання та навчання дітей не створено належних умов. Спальні місця захламлені сторонніми речами, місця для навчання дітей відсутні. Мати працює неофіційно. Наміру забирати [PERSON] та [PERSON] з КЗ «ЦСПРД» не має /а.с. 37/. Згідно копії акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, 27 жовтня 2022 року було встановлено, що мати з дітьми займає одну кімнату, в якій не створено належних умов проживання та навчання. Неповнолітня [PERSON] поводила себе агресивно, зухвало, на зауваження матері не реагувала, пояснити з яких причин не відвідувала заняття в закладі не могла, зі слів дівчини їй не цікаво налагодження навчального процесу /а.с. 38/. Відповідно до копії довідок від 27 жовтня 2022 року та копії характеристики, [PERSON] з 01 вересня 2022 року зарахована в Єланецький професійний аграрний ліцей Миколаївської облдержадміністрації на 1 курс за професією «Кухаря» (група з особливими освітніми потребами). В закладі організовано навчання в онлайн форматі, але учениця з 1 вересня не відвідує заняття, чим не виконує навчальні плани та програми, пропускає заняття без поважних причин. На контакт з майстром виробничого навчання виходить рідко. Мати дівчини на телефонні дзвінки не відповідає, навчанням не цікавиться, на прохання навчального закладу про надання якісних копій документів, відреагувала негативно /а.с. 39, 40, 41/. Згідно копії листа від 08 листопада 2022 року «Про неналежне виконання батьківських обов`язків» [PERSON] /а.с. 42/ Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради звернулась до відділення поліції №3 з метою захисту прав, інтересів дитини, просить вжити заходи щодо повернення неповнолітньої [PERSON] до навчання, а також притягнути [PERSON] до відповідальності. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради 31 жовтня 2022 року відповідач не з`явилась, надала заяву із проханням розглянути питання позбавлення її батьківських прав без її участі /а.с. 43/. Не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей /а.с. 44/. Наміру забирати дітей з КЗ «ЦСПРД» не має, у зв`язку з тим, що не має наміру виконувати обов`язки відносно дітей /а.с. 45/. Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 01 грудня 2022 року за №344, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради, в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] та [PERSON] , вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , щодо своїх дітей /а.с. 46-48/. Допитаний у підготовчому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що у «Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» живе два роки, з мамою не жив весь цей час. Матір приходить до нього приблизно 1-2 рази на місяць та приносить солодощі. Малолітній [PERSON] у підготовчому засіданні пояснив, що дома він зараз не проживає. Допитана у підготовчому засіданні неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що вона навчається в Єланецькому ліцеї. До навчання своєчасно не приступила, оскільки для неї там не створені належні умови. Навчатися у ліцеї вона не хотіла, тому їхати теж не хотіла. Її відправила мати навчатися. Із матір`ю поводить себе неправильно, перемовляється та сперечається. У неї є хлопець, із яким вона проживає разом в одній квартирі за місцем проживання матері, який на п`ять років доросліше за неї. Мама її відправила в ліцей, однак вона сказала, що не поїде. Мама впливу на неї не має. Відповідно до частини другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. В силу ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Суд враховує, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором, не є нормативним документом обов`язкового характеру у правовій системі України, і разом з тим зауважує, що обов`язково при вирішення справ, пов`язаних із забезпеченням інтересів дітей, слід враховувати норми Конвенції про права дитини, в якій реалізовано принцип домінанту інтересів дитини над усіма іншими, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, і такої, що є частиною національного законодавства згідно зі статтею 9 Конституції України. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності врахування в першу чергу інтересів дітей, а також на визначенні, чи є у діях батьків умисел. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Постанови Верховного Суду у справах №288/201/19, №454/1619/18, №199/5032/16-ц та інші). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного,соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до вимог статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналіз вищевказаних положень закону дає підстави вважати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, що є підставою для задоволення позову. До такого висновку суд приходить з урахуванням байдужого ставлення відповідача, яке виражається у визнанні позову, неявки на засідання органу опіки та піклування. Також суд враховує, що малолітні [PERSON] та [PERSON] вже протягом двох років перебувають в КЗ «ЦСПРД». Мати відвідує дітей вкрай рідко та зверталась із проханням про продовження перебування дітей у КЗ «ЦСПРД». Також [PERSON] не виконує покладені на неї батьківські обов`язки відносно [PERSON] , що полягає у відсутності впливу на дитину щодо необхідності навчання, організації навчального процесу, а також те, що її неповнолітня донька проживає у квартирі разом із хлопцем, з яким зустрічається. Одночасно суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. За правилами ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи вимоги СК України, суд вважає за можливе передати дітей на опікування органу опіки та піклування, для подальшого їх влаштування. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей, суд враховує те, що відповідач не має місця роботи, та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти не в частці від доходу, а в твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь органу опіки та піклування, державних установ та інших осіб на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, для кожної дитини, з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей, що будуть відкриті у будь-якому відділенні банківської установи України, після набрання рішенням законної сили. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 1073,60 грн (за дві вимоги) (1073,60х2:2=1073,60), а судовий збір у сумі 1073,60 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial