Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

19 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до держави Україна про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17, яка була залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, було визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №32014240000000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, прийняття якої передбачено статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути його звернення з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №32014240000000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, прийняття якої передбачено статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». На підставі вказаного рішення 31.10.2017 року був виданий відповідний виконавчий лист №822/1816/17, який був звернутий до примусового виконання. 08.11.2017 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області винесено постанову, якою було відмовлено у здійсненні відшкодування шкоди з посиланням на те, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні проводило Слідче управління фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області. 01.08.2018 року головним державним виконавцем примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого 31.10.2017 Хмельницьким окружним адміністративним судом. Постановою державного виконавця від 17.09.2018 року вищевказане виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» - у зв`язку із виконанням боржником рішення суду. Вказана постанова була ним оскаржена та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2018 року її було визнано протиправною та скасовано. Впродовж перебування відповідного виконавчого листа на примусовому виконанні боржник - Хмельницька обласна прокуратура умисно не виконувала відповідне рішення суду, із надуманих підстав оскаржувала законі дії державного виконавця, в тому числі відмови у закритті виконавчого провадження, та лише 31.03.2021 року, тобто через 44 місяця після ухвалення відповідного рішення суду, винесла відповідну постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Зазначив, що внаслідок надмірної тривалості виконання рішення суду, були порушені його права зокрема право на правомірну, добросовісну та кваліфіковану діяльність працівників органів державної влади, право своєчасного отримання відшкодування внаслідок неправомірних дій органів досудового розслідування, тощо чим була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 5 000 000,00 гривень. На підставі викладеного просив стягнути з держави Україна на йог користь 5 000 000, 00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, завданої необґрунтовано тривалим невиконанням рішення суду у справі №822/1816/17. У поданому Міністерством юстиції України відзиві на позов зазначено, що у даній справі Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем, оскільки жодних протиправних дій стосовно позивача не вчиняло. За змістом позовних вимог позивач посилається по суті на протиправні, як на його думку, дії Хмельницької обласної прокуратури з приводу тривалого невиконання рішення суду у справі №822/1816/17. За таких обставин Міністерство юстиції України не наділене повноваженнями представляти державу Україна у спірних правовідносинах. У своєму відзиві Хмельницька обласна прокуратура позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Зазначено, що дійсно постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року (справа №822/1816/17), яка була залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року був частково задоволений позов [PERSON] та зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення [PERSON] з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст.12 Закону України №266/94-ВР. На виконання вказаного рішення суду 08.11.2017 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області винесено постанову, якою було відмовлено у відшкодуванні такої шкоди. Незважаючи на наявність вищевказаної постанови прокурора 01.08.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №56898637 із виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом. Проте, із посиланням на ухвалення прокурором 08.11.2017 року відповідної постанови про відмову [PERSON] у відшкодуванні шкоди, постановою державного виконавця від 17.09.2018 року відповідне виконавче провадження було закрито. Вказана постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження була оскаржена [PERSON] та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року вона була скасована. 05.12.2018 року було відновлено виконавче провадження №56898637 та 29.12.2018 року на адресу Хмельницької обласної прокуратури надійшла вимога державного виконавця від 22.12.2018 року виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі 822/1816/17 від 10.07.2017 року у продовж 10 робочих днів. На виконання вимог державного виконавця Хмельницької обласною прокуратурою було повторно розглянуто звернення [PERSON] від 01.03.2017 року про відшкодування втраченого заробітку та не отриманого прибутку за результатами якого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області 14.01.2019 року було винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів. Вказану постанову [PERSON] оскаржив у судовому порядку та рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 року (справа №560/257/20) вказаний позов був частково задоволений: визнано протиправною та скасовано відповідну постанову прокурора. 31.03.2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області було повторно розглянути відповідне звернення [PERSON] та винесено постанову, якою визначено останньому суму відшкодування у розмірі 00 грн. 00 коп. При цьому зазначив, що підставою для ухвалення такого рішення прокурором було взято до уваги те, що під час відповідного досудового розслідування [PERSON] не відбував покарання чи виправні роботи, як адміністративне стягнення, не був відсторонений від роботи (посади). Також просив врахувати, що згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 року у справі №686/2708/17 на користь [PERSON] було стягнуто з державного бюджету 300 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягнення до кримінальної відповідальності. Окрім цього, постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 року (справа №686/1049/18) було стягнуто з державного бюджету України на користь [PERSON] 21324,41 грн втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28 000 грн за надання правової допомоги. За таких обставин вважала, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями Хмельницької обласної прокуратури та шкодою, на яку останній посилається. Саме по собі скасування відповідних постанов прокурора, за таких обставин, не свідчить про протиправність дій відповідача та завдання позивачу моральної шкоди, а звернення позивача до адміністративних судів з метою зобов`язання органів прокуратури визначити шкоду, спричинену незаконними діями органів досудового розслідування, з огляду на факт визначення такої шкоди судами при розгляді відповідних позовів, є зловживанням позивачем своїми процесуальними правами та фактично направлено на подвійне стягнення на його користь відповідної компенсації. В судовому засіданні представник Хмельницької обласної прокуратури прокурор Ленчик В.М. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні із підстав, зазначених у поданому відзиві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17, яка була залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2017 року, був частково задоволений позов [PERSON] до прокуратури Хмельницької області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дій: визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування [PERSON] втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №32014240000000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України, прийняття якої передбачене ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266-94 від 01.12.1994 року; зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення [PERSON] до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №32014240000000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України, прийняття якої передбачене ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266-94 від 01.12.1994 року. На виконання вказаного судового рішення 31.10.2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №822/1816/17 на підставі якого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. 01.08.2018 року було відкрито виконавче провадження №56898637, про що винесено відповідну постанову. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 17.09.2018 року про закінчення, внаслідок добровільного виконання, виконавчого провадження №56898637 з примусового виконання, виданого на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року, виконавчого листа №822/1816/17 від 31.10.2017. 22.12.2018 року державним виконавцем Іванютою І.М. у виконавчому провадженні №56898637 на адресу прокурора Хмельницької обласної прокуратури була направлена вимога державного виконавця, якою зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист №822/1816/17 від 31.10.2017 року, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання. 28.01.2019 року державним виконавцем Іванютою І.М. у виконавчому провадженні №56898637 на адресу прокурора Хмельницької обласної прокуратури була направлена повторна вимога державного виконавця, якою зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист №822/1816/17 від 31.10.2017 року, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року (справа №560/489/19), яка була залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року, у задоволенні позову прокуратури Хмельницької області про визнання протиправною та скасування вимоги головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 28.01.2019 року у виконавчому провадженні №56898637, визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. у виконавчому провадженні №56898637 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, та зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюту І.М. винести таку постанову у ВП №56898637 було відмовлено. 15.05.2020 року у виконавчому провадженні №56898637 ст. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. було винесено постанову про накладення на прокуратуру Хмельницької області штрафу на користь держави у сумі 5100,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду (постанови Хмельницького окружного адміністративного суду справі №822/1816/17). 19.05.2020 року у виконавчому провадженні №56898637 ст. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. було винесено постанову про накладення на прокуратуру Хмельницької області штрафу на користь держави у сумі 10200,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду (постанови Хмельницького окружного адміністративного суду справі №822/1816/17). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 року (справа №560/6643/21) у задоволенні позову керівника Хмельницької обласної прокуратури про визнання протиправною та скасування постанови ст. державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 19.05.2021 року у ВП №56898637 про накладення на Хмельницьку обласну прокуратуру штрафу у розмірі 10200,00 гривень було відмовлено. 01.04.2021 року за вих. №10/1-1226-14 листом прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби обласної прокуратури Балюка В. позивачу [PERSON] було направлено постанову від 31.03.2021 року про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури чи суду. Застосовані норми права та позиція суду. Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства. Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частини другої та третьої статті 14 КАС України року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) вказано, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується. Представленими матеріалами справи встановлено, що постанова Хмельницького адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17, яка набула чинності 15.10.2017 року, та якою було зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення [PERSON] до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №32014240000000028 від 16.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України, прийняття якої передбачене ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266-94 від 01.12.1994 року фактично була виконана боржником - Хмельницькою обласною прокуратурою лише 31.03.2021 року, тобто через 3 роки і 5 місяців. При цьому суд звертає свою увагу на те, що таке тривале невиконання судового рішення було пов`язане внаслідок бездіяльності посадових осіб Хмельницької обласної прокуратури, щодо своєчасного та належного виконання такого рішення. Внаслідок такої бездіяльності посадових осіб Хмельницької обласної прокуратури позивачеву було завдано моральних страждань, які виразилися у тривалому очікуванні на найдене виконання рішення суду, необхідності докладання додаткових зусиль та часу для організації свого життя, оскарження протиправних дій, пов`язаних із невиконанням судового рішення. Доводи прокурора проте, що Хмельницькою обласною прокуратурою фактично таке рішення було виконано ще 08.11.2017 року, про що винесено відповідну постанову, а подальші вимоги виконання відповідної постанови адміністративного суду, відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій із примусового виконання такого рішення, фактично були безпідставними суд до уваги не приймає, оскільки таким обставинам надавалася оцінка судами під час розгляду відповідних справ про оскарження, як закінчення виконавчого провадження №56898637 у зв`язку із його добровільним виконанням, так і дій державного виконавця щодо вимог із виконання судового рішення та накладення штрафу за його невиконання і такі посилання були визнанні безпідставними. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, пов`язаної із тривалим невиконанням постанови Хмельницького адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17 є обґрунтованими. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд зазначає, що з урахуванням характеру правопорушення, його тривалості, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазначав позивач, наслідків такої бездіяльності, (фактично позивач ще у січні 2018 року звернувся до суду у цивільному порядку з вимогами про стягнення втраченого заробітку та доходу, пов`язаного із незаконними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32014240000000028, які були розглянуті та вирішені по суті (справа №686/1049/18)) вважаю, що з урахуванням вимог розумності і справедливості з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial