Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4754934 від 12.08.2021 року у розмірі 47187,91 грн, а також судові витрати: судовий збір 2481,00 грн та витрати на правничу допомогу 9000,00 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4754934 за яким позичальник отримав 7000,00 грн строком на 30 днів, з 12.08.2021 року по 11.09.2021 року, який вчинено в електронній формі. 29 листопада 2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29-11-102 за яким, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан». Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 4754934 в в сумі 29897 грн. 91 коп., з яких: 6500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 23247,91 грн. заборгованість за процентами. Станом на 05.12.2022 року загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 47187,91 грн, з яких: 6650,00 грн. заборгованість за тілом кредиту23247,91 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 17290,00 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 16 січня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладеного Договір про споживчий кредит № 4754934, за яким, [PERSON] отримав 7000,00 грн строком на 30 днів, з 12.08.2021 року по 11.09.2021 року, та зобов`язалася проводити погашення заборгованості за позикою на умовах, передбачених Договором, який вчинено у електронній формі /а.с.9-26/. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Входячи з вищезазначеного, Договір про споживчий кредит № 4754934 від 12 серпня 2021 є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст.\~207,208,1047,\~1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 29 листопада 2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29-11-102 за яким, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту /а.с.28-36,42/. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29897 грн. 91 коп., з яких: 6500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 23247,91 грн. заборгованість за процентами /а.с.37-40,41/.. Станом на 05.12.2022 року, відповідно до розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 47187,91 грн, з яких: 6650,00 грн. заборгованість за тілом кредиту23247,91 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 17290,00 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості /а.с.27. Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Наведене дає підстави вважати вимоги ТОВ «Вердикт капітал» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору про споживчий кредит № 4754934 від 12.08.2021 року, повинним відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, суд враховуючи вимоги п.1-3 ч.4\~ст.137 ЦПК України, з урахуванням\~принципу розумності\~та справедливості,дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката загальною сумою 9000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, обсягом наданої роботи та часом її виконання. За таких підстав, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 2481,40 грн., та витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved