Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] 15 грудня 2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов договору позики від 12 липня 2021 року позивач надав [PERSON] позику в розмірі 300 (триста) доларів США на строк до вечора того ж дня до 12 липня 2021 року. Крім того, відповідно до домовленості, [PERSON] в разі неповернення коштів зобов`язався сплатити позивачу пеню в розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен тиждень прострочення виплати. Оскільки [PERSON] не виконав зобов`язання щодо повернення коштів в розмірі 300 (триста) доларів США, заборгованість відповідача за розрахунком позивача за Договором Позики складає: - заборгованість за основою сумою боргу - 300 (триста) доларів США; - пеня у розмірі 1% (один відсоток) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожний тиждень прострочення складає 249 (двісті сорок дев`ять) доларів США. Тому, просив стягнути з відповідача 300 (триста) доларів США в рахунок погашення основного боргу, 249 (двісті сорок дев`ять) доларів США в рахунок погашення пені за несвоєчасне повернення боргу, а також 992 грн. 40 коп. витрат по сплату судового збору та 1300 грн. витрат на правову допомогу. Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст..128 ЦПК України, про що свідчить її підпис на поштовому повідомленні. Відповідно до поштової довідки відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. В силу положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси. З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, проте він в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без її участі чи відкладення розгляду справи, та відзив не надав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 31 січня 2023 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11\~розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 300 (триста) доларів США. Факт отримання коштів в розмірі 300 (триста) доларів США відповідачем від позивача підтверджується розпискою (а.с. 7). Відповідно до розписки строк повернення грошових коштів становить до 12 липня 2021 року. В разі несвоєчасної сплати боргу, відповідач зобов`язався сплатити пеню в розмірі 1% від запозиченої суми за кожен тиждень прострочення виплати (а.с. 7). \~\~\~\~Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно\~ст.\~\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). У відповідності до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є реальним договором згідно з абз. 2 ч. 1\~ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2\~ст. 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики, наявність у позивача оригіналу розписки [PERSON] підтверджує факт отримання останнім коштів за договором позики. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 300 (триста) доларів США. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов слід задовольнити виходячи із наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). \~ \~ \~Згідно розрахунку позивача , відповідачу нараховано штрафні санції відповідно до умов договору позики, а саме: - пеня у розмірі 1% (одного відсотка) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожний тиждень прострочення згідно умов, які зафіксовані в розписці 249 (двісті сорок дев`ять) доларів США (83 тижні х 300 доларів США х 1%). Правильність нарахування штрафних санкцій відповідачем не спростована. \~Таким чином, з відповідача належить стягнути 549 (п`ятсот сорок дев`ять) доларів США (300 доларів США основного боргу та 249 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов`язання). Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до змісту вимог ч.1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено,\~що за\~подання даного\~позову позивач\~поніс витрати\~по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~992\~гривень 40 коп.\~та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1300 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями на зазначену суму, платіжними дорученнями, а також договором про надання правової допомоги, розрахунком. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а отже із відповідача слід стягнути вищевказані судові витрати, що становить 2292 грн. 40 коп. на користь позивача, які підтверджені документально та обгрунтовані. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved