Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулося ПрАТ «Страхова група «ТАС» з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі АМ 5998950. Забезпеченим транспортним засобом за полісом є ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] 14.01.2019 року об 11-30 годин в смт.Магдалинівка по вул.Центральна, 119-Д відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] , в результаті якого було пошкоджено вказаний транспортний засіб. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] було отримано звіт №YD00719 від 29.01.2019 року, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ складає 97759,36 грн. та ремонтну калькуляцію №00119 YD, згідно з якою вартість ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] складає 97729,36 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяви власника про страхове відшкодування складено страховий акт №11710В/2019 на суму 96729,36 грн. та здійснено виплату в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року (справа №179/84/19) встановлено, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував у стані сп`яніння. Враховуючи викладене, на підставі п.п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача 96729,36 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до судового розгляду. 10 січня 2023 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, оскільки після пред`явлення претензії про сплату страхового відшкодування, між ним та позивачем 17.12.2019 року був укладений договір №714 про добровільне визнання боргу в порядку регресу. Даним договором було встановлено графік погашення суми страхового відшкодування в сумі 96729 грн. шляхом здійснення ним платежів у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2019 року до листопада 2021 року. На підставі цього договору ним було здійснено п`ять платежів по 4000 грн., а всього в порядку регресного відшкодування ним було сплачено 20\~000 грн., але у зв`язку з тяжким матеріальним становищем подальші виплати він змушений був припинити. У зв`язку з вищевказаними обставинами, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з урахуванням сплати ним 20\~000 грн. 02 лютого 2022 року від представника позивача - [PERSON] надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач виплачував страхове відшкодування в порядку регресу у досудовому порядку, при складанні позовної заяви представник позивача допустився помилки та не врахував платежі, сплачені відповідачем. Повідомляє, що відповідач сплатив не 20\~000 грн., а 24\~000 грн. в досудовому порядку, здійснивши 6 платежів по 4\~000 грн. А тому, з відповідача підлягає стягненню 72\~729 грн. в порядку регресу та судовий збір. У судове засідання представник позивача - Миц І.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності за наявними справі доказами та поясненнями. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2019 року об 11-30 годин в смт.Магдалинівка по вул.Центральна, 119-Д, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21070, державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на смугу зустрічного руху, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.2.9 а), п.11.3 та п.12.1 ПДР України. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року у справі №179/84/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП за вищевказаних обставин та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. (а.с.9). Згідно з п. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб\~VOLKSWAGEN\~TIGUAN,\~д.н.\~ [NUMBER] , а також, обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, є встановленими та не потребують доказування. Доказів на спростування зазначених вище фактів відповідачем суду не надано. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5998950 від 03.04.2018 року, обов`язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21070, номерний знак [NUMBER] застрахована\~ПрАТ «Страхова група «ТАС», відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн. (а.с.11). 16.01.2019 року власник пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] [PERSON] звернулась до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с 10, 12). Відповідно до звіту оцінювача ТОВ «АВАРКОМ КОНСАЛТИНГ» №YD00719 від 29.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] складає 97\~729,36 грн. (а.с.13-21). Згідно страхового акту №11710В/01/2019 від 02.04.2019 року вбачається, що сума збитку, заподіяного транспортному засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н. [NUMBER] , становить 96729,36 грн. ПрАТ «Страхова група «ТАС», відповідно до умов договору № АМ/5998950, виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «VOLKSWAGEN\~TIGUAN,\~д.н.\~ [NUMBER] [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 96729,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №19864 від 12.04.2019 року (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.38.1, 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону №1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Враховуючи, що відповідач [PERSON] скоїв ДТП, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, останнього визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП, страховик ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування у розмірі 96\~729,36 грн, тому на підставі вищенаведених норм закону ПрАТ «Страхова група «ТАС» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] . З вищенаведеного вбачається те, що відповідно Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування, тобто у сумі 96\~729,36 грн. Судом встановлено, що 17.12.2019 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір №714 про добровільне визнання боргу в порядку регресу, відповідно до умов якого було встановлено графік погашення суми страхового відшкодування в сумі 96729 грн. шляхом здійснення відповідачем платежів у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 17 грудня 2019 року до 25 листопада 2021 року. На виконання умов вказаного договору, відповідачем було сплачено 24\~000 грн., що підтверджується копіями квитанцій та платіжних доручень (а.с.51-54, 58-63). Отже, несплачена відповідачем сума страхового відшкодування складає 72\~729,36 грн. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 72\~729,36 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.08.2022 року (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1865,72 грн.,

Outcome: partial