Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

У листопаді 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 09.07.2004 року вони уклали шлюб. Вказує, що з 2020 року між позивачем та відповідачем значно погіршились стосунки, виникали постійні суперечки, непорозуміння, психологічний тиск і напруження. Зазначає, що із початком повномасштабної війни в Україні, відповідач все рідше почав з`являтись вдома, потім пішов з сім`ї та почав проживати з іншою жінкою. Після зазначеного, позивач та відповідач знову почали проживати разом як сім`я, намагались зберегти останню, але невдовзі відповідач знову почав проживати з іншою жінкою. [PERSON] після зазначеного зберегти сім`ю не бажала, вказує, що не дивлячись на це, відповідач примусово із використанням фізичної сили до позивача заселився до спільного помешкання, в якому проживає Позивач з сином, і не бажає проживати окремо, що призводить до ще більших суперечок та конфліктів. На підставі вищезазначеного [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 06 січня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду представник позивача - адвокат Паламарчук Н.В. подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 09 липня 2004 року, шлюб між сторонами зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 28. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися через зраду відповідача, а також різні погляди на сім`ю, які не дають можливість її зберегти. Крім того, позивач вказує, що боїться за своє життя, враховуючи, що Відповідач неодноразово застосовував щодо неї фізичне насильство. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Оскільки до позовної заяви долучені лише докази щодо сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат вирішується у межах сплати судового збору. [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 992,40 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, судові витрати у вигляді сплати судового збору суд покладає на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved