Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] ) звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] ) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 вересня 2001 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1839. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спільне життя сторін не склалось через протиріччя поглядів на життя та несумісність характерів. На даний час спільне проживання та ведення між ними спільного господарства припинено, подружніх стосунків не підтримують з березня 2022 року, шлюб носить формальний характер, а примирення між сторонами позивач вважає недоцільним та недієвим, таким, що буде суперечити інтересам сторін, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19 жовтня 2022 року на адресу Обухівського районного суду Київської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказала, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає, що підстави розірвання шлюбу мають формальний характер, дійсних причин для розірвання шлюбу позивачем не наведено, тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року судом вжито заходи щодо примирення подружжя, надано строк на примирення терміном три місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року відновлено провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12 год. 30 хв. 17 лютого 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Бєляєвої В.М. вказала, що відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 вересня 2001 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що внесено відповідний актовий запис № 1839, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved