Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Адвокат Лабик Р.Р. від імені [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернувся з позовом до суду до ТОВ «Рента Лізинг», що знаходиться в м. Одеса, вул. Генуезька, 1/2, приміщення 4-1, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачів по 476000,00 грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті матері в результаті дії джерела підвищеної небезпеки та по 30000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу кожному. Мотивуючи тим, що 05.11.2021 року близько 19 год. 20 хв. в селі Заріччя Овруцької ОТГ, на автодорозі Виступовичі -Могилів - Подільський, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «IVECO STRALIS», реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди. За фактом ДТП слідчим СУ ГУНП в Житомирській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесене до ЄРДР за №1202106050000274. Згідно висновку судово-медичної експертизи проведеної в рамках кримінального провадження, [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми тіла; множинні переломи кісток черепа, кінцівок, ребер; множинні розриви печінки; грубе анатомічне руйнування тіла. Дані ушкодження утворились внаслідок твердих тупих предметів, можливо при обставинах та в термін ДТП, вказаних у постанові відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, в даному випадку є несумісними з життям. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, дітям загиблої було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно - правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у АТ «СК «КРАЇНА». У зв`язку із бездіяльністю страховика у виплаті страхового відшкодування, позивачами було прийнято рішення про звернення із заявою в Овруцький районний суд до АТ «СК «КРАЇНА» про відшкодування шкоди. Проте, сума відшкодування моральної шкоди, яку має здійснити страховик є значно меншою ніж та фактична, яку було завдано позивачам. Саме тому вони прийняли рішення про звернення в суд з позовом до законного володільця транспортного засобу, яке спричинило ДТП, відшкодуванням решти розміру заподіяної шкоди. Після смерті матері позивачі позбавлені будь-якої підтримки і допомоги від загиблої, а також те, що смерть матері повністю змінила їх життя у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, позивачі оцінюють мінімальний розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди в грошовому еквіваленті по 500000,00 грн. кожному, який був визначений з урахуванням тої матеріальної та нематеріальної допомоги, яку надавала матір та могла надати в майбутньому. Проте, враховуючи частку моральної шкоди, яка має бути відшкодована за рахунок АТ «СК «Країна» (24000,00 грн.) то решта суми моральної шкоди завданої позивачам внаслідок смерті їх матері в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить по 476000,00 грн. кожному. Ухвалою суду від 26.10.2022 року замінено відповідача у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Рента Лізинг» належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР». Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що як видно з відео, яке було знято на відеорегістратор транспортного засобу в момент ДТП, пішоходом [PERSON] було порушено вимоги ПДР, а саме вона рухалася не узбіччям чи краєм проїзної частини, а йшла по самій дорозі та не використовувала світлоповертальні елементи у темну пору доби. З урахуванням цього можна зробити висновок, що в діях [PERSON] був умисел, тобто протиправна поведінка, коли вона свідомо допускала настання шкідливого результату. Підтвердженням вказаного є те, що [PERSON] не було притягнуто до кримінальної відповідальності, так як процесуальним прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження №12021060500000274, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (за відсутністю ознак кримінального правопорушення). Таким чином, відповідач вважає, що у даному випадку заявлені вимоги є безпідставними та належним чином не обгрунтованими. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, також пояснив, що водій їхав на великій швидкості, ДТП сталася з необережних дій водія. Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві, пояснив, що [PERSON] не міг запобігти наїзду на потерпілу, яка порушила правила дорожнього руху. Її дії можна розцінювати як суїцид. В ході досудового розслідування вини водія не встановлено. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 06.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021060500000274 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, проте, що [INFO] близько 19 год. 20 хв. в с. Заріччя Овруцької ОТГ, на автодорозі Виступовичі -Могилів - Подільський, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ІВЕКО СТРАЛІС», р.н. [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експерта №303 від 21.12.2021 року, судово-медичною експертизою трупа громадянки [PERSON] , [INFO] встановлено: що смерть її настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток черепа, кінцівок, ребер, множинними розривами печінки. Ушкодження утворились внаслідок дії твердих тупих предметів, можливо при обставинах та в термін ДТП, вказаних в постанові, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, в даному випадку с несумісними з життям. В крові та сечі трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 2,61 та 3,37 проміле відповідно, що при житті відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. З пояснень [PERSON] видно, що 05.11.2021 біля 19 год. він виїхав з м. Овруч в напрямку м. Коростень та рухався по проїзній частині «Овруч -Коростень» зі швидкістю біля 55-60 км/год на автомобілі марки «IVECO STRALIS» р.н. [NUMBER] . В той час було темно, та він рухався з ближнім світлом фар, періодично вмикав дальнє світло та перемикався на ближнє при русі зустрічних автомобілів. Від`їхавши від м. Овруч декілька кілометрів, він побачив по дорожніх знаках, що заїхав в населений пункт, але який сам не побачив, так як не звертав особливої уваги. Рухаючись по даному населеному пункті йому назустріч їхало декілька автомобілів, з увімкненим ближнім світлом фар. В подальшому під час руху, йому назустріч також рухався автомобіль з увімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю на його думку біля 60 км/год не більше. Та коли даний автомобіль майже наблизився до нього, то в цей час він побачив, на своїй смузі руху перед самим автомобілем перешкоду та навіть не розумів, що це за перешкода та в цей момент відразу відбувся удар. Гальмувати він почав в момент зіткнення з перешкодою. Після зіткнення, він вийшов з автомобіля та побачив, що збив жінку, яка не подавала ознак життя. Момент ДТП було зафіксовано на відеореєстратор, який знаходився в його автомобілі. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] . Позивачі є дітьми загиблої [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Договір оренди транспортних засобів та машин №01/05-Р/Н від 01.05.2020 року, додаткова угода №7 до Договору від 01.09.2020 року та акт прийому передачі свідчать, що транспортний засіб «IVECO STRALIS» С271546, р.н. [NUMBER] на момент ДТП перебував в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ЕСКАДОР». [PERSON] на момент здійснення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується відомостями з Головного управління ДПС в Одеській області від 28.11.2022 року та не заперечується представником відповідача. 29.07.2022 року процесуальним прокурором Овруцької окружної прокуратури кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021060500000274, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (за відсутністю ознак кримінального правопорушення). Судом було досліджено фототаблицю та відеофайл долучений до відзиву представником відповідача, на якому зафіксовано момент здійснення ДТП. Вимоги частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до вимог частин 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, обов`язок доведення вини, власника або володільця джерела підвищеної небезпеки покладено саме на власника або володільця джерела підвищеної небезпеки. Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року № 14-463цс18 (справа № 210/5258/16-ц) та постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року № 61-44173св18 (справа № 336/3665/16-ц). Обставин непереборної сили або умислу потерпілої судом не встановлено, а представником відповідача таких доказів не надано. Посилання представника відповідача на відсутність вини [PERSON] не є підставою для відмови в задоволенні позову в розумінні ст. 1167 ЦК України. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що моральна шкода позивачам завдана смертю їх матері, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивачам їх душевні страждання. Відновити становище, яке існувало до смерті матері у житті позивачів не можливо. При цьому суд враховує, що смерть матері позивачів сталася також у зв`язку з тим, що вона перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшла не по узбіччю, а по проїзній частині, тобто у місці, яке не призначено для пішоходів, то однією з причин загибелі є недотримання померлою правил дорожнього руху, що тягне за собою зменшення суми відшкодування. З огляду на те, що позивачі просили стягнути на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 476 000 грн. кожному, то з урахуванням зазначених обставин стягненню підлягає сума у розмірі 200 000 грн. кожному, що на думку суду є належним відшкодуванням у цьому випадку. Позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України ''Про судовий збір'', а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 6000 гривень.

Outcome: partial