Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2022 рокузвернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та встановлення порядку (способу) спілкування з онуком, в якому просила зобов`язати відповідачів не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з внуком [PERSON] , [INFO] ; встановити наступний порядок (спосіб) спілкування [PERSON] із внуком [PERSON] , [INFO] , з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я; кожної 2 та 4 п`ятниці місяця з 18 години до неділі 18 години місяця (з ночівлею) за місцем реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] , за попередньою домовленістю із [PERSON] , без присутності матері дитини - [PERSON] та прабабусі - [PERSON] з правом подорожувати з дитиною по території України; кожного року в день народження [PERSON] , [INFO] , та наступного дня після дня народження - в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо) за місцем її проживання [ADDRESS] , у присутності за можливості батька дитини [PERSON] , без присутності матері дитини [PERSON] та прабабусі - [PERSON] , з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; кожного року за попередньою домовленістю зі [PERSON] - забирати внука [PERSON] , [INFO] , на два тижні літнього місяця перед початком навчального року (перед 01 вересня) для оздоровлення за місцем реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] , без присутності матері дитини - [PERSON] та прабабусі - [PERSON] , з правом подорожувати з дитиною по території України; необмеженого спілкування із внуком засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та внуком, у будь-який день тижня без обмежень, з врахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я та бажання дитини; відвідування дитини у період хвороби, кожен рік в день народження внука [PERSON] - 26 січня та наступний день після нього, період свят за місцем проживання внука [PERSON] та фактичного перебування, за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] , за бажанням дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22.09.2015 року між її сином [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. За період шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2017 року шлюб між ними було розірвано. З колишньою невісткою [PERSON] [PERSON] спілкується в інтересах її внука [PERSON] . Після розлучення батьків її внук залишився проживати з матір`ю та її родичами, до 2022 року спорів щодо місця проживання дитини та порядку спілкування не виникало. На даний час син позивачки знаходиться на військовій службі на регулярній основі, є ветераном війни, учасником бойових дій; [PERSON] знаходиться за кордоном. З внуком у позивача склалися дуже гарні стосунки, дитина періодично проживає зі [PERSON] . На даний момент внук [PERSON] проживає зі своєю прабабусею - [PERSON] , яка вже є особою похилого віку та ніде не працює. 24.02.2022 року Україна зазнала широкомасштабного вторгнення на свою територію російських військ, в країні введено військовий стан. 03.03.2022 року внук перебував разом зі [PERSON] за її місцем проживання, яка зателефонувала [PERSON] та просила матір потурбуватися за долю внука і якщо є така можливість забрати його до себе за кордон. Під час цієї розмови зі [PERSON] виник конфлікт через незацікавленість матері у своїй дитині та безпосередньому невиконанні [PERSON] її батьківських обов`язків. Після чого, за місцем проживання [PERSON] прибула прабабуся [PERSON] і силою забрала до себе хлопчика та перешкоджає у спілкуванні з ним на даний час. [PERSON] має дуже велике почуття любові до свого внука і потребує спілкування з ним, так як хоче брати безпосередню участь у вихованні внука, його всебічному розвитку. Сторона позивача вважає, що зазначений порядок спілкування відновить порушені права [PERSON] та права її онука, при цьому будуть дотримані права дитини та відповідачів. Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Ухвалою суду від 26.10.2022 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.12.2022 року доручено Службі у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради підготувати висновок щодо визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, але позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її та представника відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, не подали відзив на позов, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, зокрема і шляхом оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомили. Таким чином, відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 130 ЦПК України. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи просив врахувати висновок третьої особи. Суд вважає можливим, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Судом встановлено, що 22.09.2015 року між сином позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. За період шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2017 року шлюб між подружжям було розірвано (а.с.23). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Вимогами ст.18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Статтею 19 Сімейного Кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На теперішній час дитина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з військовою агресією російської федерації, перебуває з матір`ю за межами території України. Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності встановлення способу участі баби [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне встановити час для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком[PERSON] , [INFO] , бабі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , таким чином: до моменту повернення дитини на територію України - спілкування з онуком засобами телефонного чи інтернет-зв`язку тричі на тиждень протягом 20 хвилин за попередньою домовленістю з матір`ю хлопчика [PERSON] з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; після повернення дитини на територію України: кожної другої та четвертої п`ятниці місяця - з 18.00 год. п`ятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання [PERSON] без присутності матері та за попередньою домовленістю з нею з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; кожного року в день народження [PERSON] - [INFO] , протягом трьох годин за місцем її проживання або у загальнодоступних громадських місцях за попередньою домовленістю з матір`ю хлопчика [PERSON] з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини (а.с.155). Суд вважає за можливе погодитися з вказаним висновком органу опіки і піклування про надання можливості спілкування баби з неповнолітнім онуком. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення часу та способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні зі своїм онукам - [PERSON] , [INFO] , а саме: до моменту повернення дитини на територію України - спілкування з онуком засобами телефонного чи інтернет-зв`язку тричі на тиждень протягом 20 хвилин за попередньою домовленістю з матір`ю хлопчика [PERSON] з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; після повернення дитини на територію України: кожної другої та четвертої п`ятниці місяця - з 18.00 год. п`ятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання [PERSON] без присутності матері та за попередньою домовленістю з нею з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; кожного року в день народження [PERSON] - [INFO] , протягом трьох годин за місцем її проживання або у загальнодоступних громадських місцях за попередньою домовленістю з матір`ю хлопчика [PERSON] з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини. Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дитини, який не порушує режиму його дня, не відриває його від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню, що також узгоджується із висновком органу опіки та піклування. Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд виходить з того, що у позивача відповідно до положень сімейного законодавства відсутні перешкоди для реалізації її права на участь у вихованні неповнолітнього онука[PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідачів не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з внуком [PERSON] , [INFO] , суд вважає відмовити у її задоволенні, оскільки така вимога є передчасною у зв`язку з тим, що права позивача не є порушеними. Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд враховує ту обставину, що порядок участі у вихованні неповнолітньої дитини позивачем не встановлювався, а тому права позивача не є порушеними та вона не довела суду належними та допустимими доказами факт того, що відповідачі своєю поведінкою чинили їй перешкоди у здійсненні нею свого права. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial