Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача виконавчого комітету Циблівської сільської ради, на свою користь середню заробітну плату в розмірі 34192,40 грн за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного відсторонення його від роботи з 08.11.2021 до моменту поновлення 25.02.2022. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з 15.08.1987 до теперішнього часу обіймає посаду вчителя трудового навчання у Хоцьківському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, який 15.08.2022 перейменовано у Хоцьківську гімназію. Наказом №84 від 08.11.2021 директора цього навчального закладу його було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19. [PERSON] невідкладно оскаржив таке відсторонення від роботи до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області та просив визнати протиправним та скасувати вищевказаний наказ про відсторонення його від роботи та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. 21.07.2022 остаточним рішенням Київського апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги позивача позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Хоцьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Циблівської сільської ради №84 від 08.11.2021 про відсторонення його від роботи. В задоволенні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено на тій підставі, що згідно позиції апеляційного суду така вимога пред`явлена до неналежного відповідача, яким мав би бути виконавчий комітет Циблівської сільської ради як балансоутримувача навчального закладу. Саме тому позивач знову звернувся з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи, але вже до іншого відповідача виконавчого комітету Циблівської сільської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь середню заробітну плату в розмірі 34192,40 грн за час вимушеного прогулу (76 робочих днів) внаслідок незаконного відсторонення його від роботи з 08.11.2021 до моменту поновлення 25.02.2022. На доведення своїх вимог позивач послався на висновки апеляційного суду про відсутність в його діях ухилення від щеплення та неправомірність дій керівника навчального закладу по відстороненню його від роботи, який не забезпечив умов проходження відповідного профілактичного щеплення у відповідності до передбаченого законом порядку. Відповідач виконавчий комітет Циблівської сільської ради, в судове засідання свого представника не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав, інших заяв чи клопотань з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України та вирішив її на підставі наявних матеріалів справи як передбачено ч.2 ст. 191 ЦПК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини. З копії трудової книжки Серії [NUMBER] від 22.08.1985 вбачається, що [PERSON] з 15.08.1987 призначено на посаду вчителя трудового навчання в Хоцьківську середню школу Переяслав-Хмельницького району Київської області, в зв`язку з переведенням із Васильківського району (а.с.26-27). 08.11.2021 директором Хоцьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів винесено наказ №84 «Про відсторонення від роботи [PERSON] », згідно якого [PERSON] , вчителя трудового навчання, відсторонено від роботи з 08.11.2021 без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю у нього обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк до здійснення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Правовою підставою винесення такого наказу відповідач визначив ст. 46 КЗпП України, наказ МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 та постанову КМУ від 09.12.2020 № 1236, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (а.с.24). 16.11.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 84 від 08.11.2021 директора Хоцьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів про відсторонення його від роботи. Також просив зобов`язати відповідача виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. 30.12.2021 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (справа №373/1905/21) у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. 21.07.2022 постановою Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги позивача рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.12.2021 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Хоцьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Циблівської сільської ради №84 від 08.11.2021 про відсторонення від роботи [PERSON] . В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено, оскільки така грошова вимога пред`явлена до неналежного відповідача, яким за з`ясованих апеляційним судом обставин має бути виконавчий комітет Циблівської сільської ради Бориспільського району, а не Хоцьківський заклад загальної середньої освіти Циблівської сільської ради (а.с.6-18). 16.08.2022 позивач [PERSON] подав до виконавчого комітету Циблівської сільської ради заяву про виплату йому в середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надавши копію постанови Київського апеляційного суду від 21.07.2022 (а.с.23). 21.08.2022 листом т.в.о. сільського голови Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області Єфіменко А.Ф. проінформовано [PERSON] , що за постановою Київського апеляційного суду від 21.07.2022 підстав для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає (а.с.22). Довідка Хоцьківської гімназії Циблівської сільської ради №28 від 20.10.2022 підтверджує, що [PERSON] поновлено на посаді вчителя трудового навчання Хоцьківського ЗЗСО з 25.02.2022 (підстава наказ №17 від 01.03.2022 «Про припинення дії наказу №83 від 08.11.2021») (а.с.34). З довідки Хоцьківської гімназії Циблівської сільської ради №29 від 20.10.2022 вбачається, що Хоцьківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів було перейменовано в Хоцьківську гімназію 15.08.2022 на підставі рішення сесії Циблівської сільської ради №1153 від 18.02.2022 (а.с.33). Копія довідки про доходи виконавчого комітету Циблівської сільської ради від 11.11.2021 за підписом сільського голови та головного бухгалтера свідчить про те, що [PERSON] працює на посаді вчителя трудового навчання у Хоцьківському ЗЗСО І-ІІІ ступенів Циблівської сільської ради та за останні два місяці перед відстороненням від роботи, а саме в період з 01.09.2021 по 31.10.2021 йому нарахована заробітна плата в сумі 18895,92 грн (а.с.25). Згідно розрахунку головного бухгалтера виконавчого комітету виконавчого комітету Циблівської сільської ради за №63 від 20.10.2022 кількість робочих днів у період відсторонення [PERSON] від роботи без збереження заробітної (з 08.11.2021 по 24.02.2022) складає 76 днів. Середньоденна зарплата, виходячи із заробітку за повні два останні місяці роботи перед відстороненням складає 449,90 грн. Сума, яка підлягає відшкодуванню становить 34192,40 грн (а.с.35). Вирішуючи питання стягнення з виконавчого комітету Циблівської сільської ради суми втраченого доходу за час вимушеного прогулу [PERSON] , суд виходить з наступного. Статтею 43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Норми статті 46\~КЗпП України та статті 17\~Закону України\~«Про охорону\~праці» надають право роботодавцеві відсторонювати працівників від роботи у разі відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів та не застосовуються безумовно. У постанові Київського апеляційного суду від 21.07.2022, у справі № №373/1905/21 зазначено, що відповідачем Хоцьківським закладом ЗСО не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що директором цього закладу при прийнятті рішення про відсторонення [PERSON] від роботи дотримано законодавчо визначеного порядку організації проведення профілактичних щеплень та, що у [PERSON] до моменту відсторонення від роботи, тобто до 08 листопада 2021 року було достатньо часу для проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, який мав би бути організований роботодавцем. Крім того апеляційний суд встановив, що у наказі про відсторонення вчителя [PERSON] від роботи не вказані підстави, передбачені ст. 46 КЗпП України, щодо відмови або ухилення останнього від обов`язкового профілактичного щеплення. А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про не доведення відповідачем та не встановлення судом факту відмови або ухилення [PERSON] від щеплення. Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного суду констатувала неправомірність наказу керівника Хоцьківського ЗЗСО про відсторонення [PERSON] від виконання роботи за посадою вчителя з 08.11.2021 по причині недотримання роботодавцем установленого законом порядку організації профілактичного щеплення та у зв`язку з цим безпідставного відсторонення працівника від роботи, що призвело до вимушеного прогулу [PERSON] та втрати ним частини заробітку. З такими висновками Київського апеляційного суду суд погоджується повністю. Порушене право позивача підлягає захисту у визначений законом спосіб, зокрема відповідно до пунктів 4,8 частини другої статті 16 ЦК України, згідно з яким способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування майнової шкоди. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 25.07.2018 у справі 552/3404/17, від 24.04.2020 у справі № 815/5976/14 та від 28.12.2022 у справі №460/2675/18, вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. \~Отже, вимушений прогул - це час, упродовж якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. У відповідності до положень п. 6 ч.1 ст. 1, ст.ст. 32, 36, 37 ч.1 ст. 38 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», п. 7 ст.1, ст. 22 ЗУ «Про освіту», п.10 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» Хоцьківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів (з 15.08.2022 Хоцьківська гімназія) є юридичною особою, з організаційно-правовою формою комунальний навчальний заклад, бюджетною організацією, перебуває у власності засновника - Циблівської сільської ради, яка здійснює повне фінансування цього закладу через виконавчі органи, призначає його директора на конкурсній основі, з яким укладає строковий трудовий договір. Як вбачається з листа виконавчого комітету Циблівської сільської ради №403 від 21.08.2022, що адресований [PERSON] на його звернення, згідно п. 4.11 Статуту Хоцьківського закладу загальної середньої освіти, затвердженого рішенням Циблівської сільської ради керівник закладу має право призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства. В досліджуваній ситуації мало місце трудове майнове правопорушення прав позивача, тобто винне протиправне порушення директором Хоцьківського закладу ЗСО 1-ІІІ ступенів своїх трудових обов`язків, унаслідок чого працівнику цього закладу [PERSON] заподіяна майнова шкода, яка має бути йому відшкодована у виді стягнення з уповноваженої особи, яка здійснює фінансування навчального закладу виконавчого комітету Циблівської сільської ради у розмірі середнього заробітку за весь час неправомірного відсторонення позивача від роботи, а саме з 08.11.2021 по 25.02.2022. Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній при вирішенні аналогічного спору у постанові від 21.08.2019 у справі№ 712/3841/17, де зазначено наступне: «Якщо буде встановлено, що на порушення статті 46\~КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Порядок обчислення середньої заробітної плати, в тому числі у випадку вимушеного прогулу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Позивач надав суду довідку за підписом головного бухгалтера виконавчого комітету Циблівської сільської ради №63 від 20.10.2022, згідно якої уповноваженою особою відповідача було проведено розрахунок невиплаченої заробітної плати вчителю трудового навчання Хоцьківського закдаду ЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] за період відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 по 24.02.2022. Ця довідка містить достовірну, яка відповідає встановленим у суді обставинам, щодо періоду відсторонення та кількості робочих днів у цей період 76. Середньоденна зарплата складає 449,90 грн та врахована у відповідності до Порядку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, виходячи із заробітної плати [PERSON] за два останні місяці перед відстороненням - 18895,92 грн/ 42 робочі дні. Отже сума, яка підлягає відшкодуванню визначена відповідачем правильно та становить 34192,40 грн (449,90 грн х76дн). В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач [PERSON] скористався пільгою, визначеною у п.10 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (посвідченні Серії [NUMBER] від 03.11.1992) та при поданні позову не сплачував. Відповідно до\~підпункту 1\~п.1\~ч.2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за\~подання до\~суду позовної\~заяви майнового\~характеру,\~яка подана\~фізичною особою,\~встановлюється судовий\~збір в\~розмірі одноговідсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову складає 34192,40 грн. Розмір одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2022 рік (рік звернення з позовом до суду) становив 2481,00 грн. Отже, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 992,40 грн (2481х0,4). На підставі викладеного,

Outcome: approved