Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки у грудні 2022 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу та є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між подружжям розірвано рішенням суду від 22.09.2022 року. Дитина сторін у справі проживає разом з позивачкою. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно частину його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового засідання. Представником відповідача адвокатом Жабко Ю.П. подано заяву про розгляд справи без участі відповідача та про згоду із позовними вимогами. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 20.12.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 27.01.2023 року судовий розгляд відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 20.09.2022 у цивільній справі №588/663/22 було розірвано (а.с.9, 10). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Виходячи з вимог частини першої-третьої статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, за змістом указаної норми утримання дитини може здійснюватися за домовленістю між батьками дитини, за відсутності такої домовленості право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина і лише одержувач визначає спосіб стягнення аліментів. Позивачка у цій справі просить стягнути з батька дитини аліменти у частці від його доходу, зокрема у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, виходячи із рівного обов`язку батьків щодо утримання дітей, відсутність заперечень відповідача та не доведення ним обставин, які б свідчили про неможливість сплати аліментів на утримання доньки у зазначеному позивачкою розмірі, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 05.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню, який мав бути сплачений позивачкою при зверненні до суду станом на 05.12.2022 року в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved