Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

07.06.2021 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до кредитного договору № CNL-200/442/2007 від 16.01.2007 року укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» ?правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] . Банк здійснив видачу кредитних коштів в сумі 64 000,00 доларів США. Призначення кредиту споживчі цілі. 19.01.2007 р. між Банком та Відповідачем [PERSON] було укладено договір Іпотеки №PCNL- 200/442/2007, за умовами якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № CNL-200/442/2007 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50.30 кв.м, яка належить іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 18.10.2000 р., Свідоцтвом про право на спадщину ВВТ № 629521, реєстр № 5-10745, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.12.2004 р., Договором дарування ВВТ № 629522 реєстр № 5-10747, посвідченим Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.12.2004 р., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13074656, виданим КП «ДМБТІ» 27.12.2006 р. Реєстраційний номер предмету іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 8403914. Умови кредитного договору відповідачем не виконувались. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2009 року по справі № 2-1276 за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитом № CNL-200/442/2007 від 16.01.2007 р. в розмірі 463436 грн. 49 коп. та витрати по оплаті судового збору 1700 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього 465166 грн. 49 коп. Вказане рішення набрало законної сили 17.03.2009 року. 05.05.2009 року АТ «ОТП Банк» були отримані виконавчі листи та пред`явлені до відділу державної виконавчої служби, за виконавчими листами було відкрито виконавче провадження та рішення суду не виконувалось та неодноразово Позивачу поверталися виконавчі листи без виконання. На теперішній час рішення суду не виконане. Ухвалою суду від 29.06.2021 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.10.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, відомостей щодо причини їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та відзиву на позов у встановлений судом час до суду не надходило. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.01.2007 року укладено кредитний договір № CNL-200/442/2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] . Згідно з умовами кредитного договору позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 64 000,00 доларів США. на споживчі цілі. 19.01.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено договір Іпотеки №PCNL- 200/442/2007, за умовами якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № CNL-200/442/2007 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50.30 кв.м, яка належить іпотекодавцеві на праві приватної власності що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом міської Ради народних депутатів 18.10.2000р., Свідоцтвом про право на спадщину ВВТ № 629521, реєстр № 5-10745, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.12.2004 р., Договором дарування ВВТ № 629522 реєстр № 5-10747, посвідченим Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.12.2004 р., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13074656, виданим КП «ДМБТІ» 27.12.2006 р. Реєстраційний номер предмету іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно 8403914. Договір іпотеки PCNL- 200/442/2007 від 19.01.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 19.01.2007 року за №183. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2009 року по справі № 2-1276 за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитом № CNL-200/442/2007 від 16.01.2007 р. в розмірі 463436 грн. 49 коп. та судові витрати у розмірі 1730,00 грн. 18.03.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) у відповідності до ст. ст. 512, 514,\~Цивільного кодексу\~України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № CNL-200/442/2007 від 16.01.2007р. право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. 18.03.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) було укладено договір відступлення право вимоги №б/н, за яким Банк передав та відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав належних Банку за договорами забезпечення, включаючи але не обмежуючись правом звертати стягнення на заставне майно, у тому числі і за договором іпотеки PCNL-200/442/2007. Відповідно до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.\~514\~вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки. Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, рішення суду не виконане. Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.6.1 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити боргові зобов`язання, не сплачені іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим договором. Відповідно до п.6.2 іпотекодавець має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати боржником іпотекодержателю будь-якої суми, як встановлено в кредитному договорі; - порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст.5 договором іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки. Згідно ст.\~12\~Закону України\~"Про\~іпотеку " у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 вищевказаного Закону визначено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. А саме, разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.\~39\~Закону «Про\~іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Суд наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (у цій справі - іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2009 року по справі № 2-1276 за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитом № CNL-200/442/2007 від 16.01.2007 р. в розмірі 463436 грн. 49 коп. та судові витрати у розмірі 1730,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості за основним зобов`язанням, який підлягає стягненню становить 463436 грн. 49 коп. Стягнення судових витрати у розмірі 1730,00 грн. не може бути включено до розміру заборгованості за кредитним договором та підлягає стягненню у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суд вважає необхідним також зазначити наступне. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (із подальшими змінами) на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 07 листопада 2022 року № № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Такого висновку суд приходить тому, що зазначені норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону України «Про іпотеку», а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, про що зазначено у постанові від 22 червня 2022 року прийнятій у справі № 296/7213/15 Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд\~вважає за необхідне стягнути з відповідача\~\~\~на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2270,00 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial