Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

05 січня 2023 року [PERSON] , через свого представника адвоката Полюховича Р.М., звернувся до суду з позовом у якому просить суд встановити факт його постійного проживання без реєстрації разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] у період з червня 2014 року до дня смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Унаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що на [ADDRESS] , та земельна ділянка. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе своє майно на ім`я позивача. Оформлюючи спадкові права, нотаріусом йому було відмовлено, оскільки відсутнє підтвердження факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення цього факту йому необхідне для реалізації спадкових прав. У зв`язку з похилим віком та станом здоров`я свого батька, який потребував постійного стороннього догляду, позивач [PERSON] з червня 2014 року постійно проживав зі своїм батьком у нього в будинку без реєстрації. В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник адвокат Полюхович Р.М. пред`явлений позов просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є рідними братами позивача, в підготовчому судовому засіданні пред`явлений позов визнали повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України шляхом стягнення з відповідачів в дохід держави у рівних частках 50 відсотків судового збору, від сплати якого звільнено позивача на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а саме в сумі 268,40 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved