Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 11.01.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 140, мотивуючи тим, що з лютого 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, з цього часу спільне господарство не ведуть, на даний час шлюб носить виключно формальний характер, бажання зберегти сім`ю відсутнє, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області Раца В.А. від 12.01.2023 задоволено заяву про самовідвід, справу передано на авторозподіл для визначення належного складу суду. Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. від 13.01.2023 задоволено заяву про самовідвід, справу передано на авторозподіл для визначення належного складу суду. Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області Висоцького С.О. від 13.01.2023 задоволено заяву про самовідвід, справу передано на авторозподіл для визначення належного складу суду. Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової А.В. від 13.01.2023 задоволено заяву про самовідвід, справу передано на авторозподіл для визначення належного складу суду. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 30.01.2023\~позовні вимоги\~в частині визначення місця проживання дитини залишити без розгляду. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 24.01.2023 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просив справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 24.01.2023 позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просила справу розглядати у її відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26.12.2001 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 140. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 378. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з лютого 2022 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, на даний час шлюб носить виключно формальний характер, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини та статті 16 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок в частині 1 підпункту «с». Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved