Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

Адвокат позивача - Скржешевський М.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем, який зареєстрований 21 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №15. Свої вимоги позивач мотивує тим, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет. В теперішній час між сторонами втрачене почуття любові і повага один до одного. Приймаючи до уваги, що сім`ї вже не існує, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам сторін. Із врахуванням вищезазначеного, позивач наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою суду 05 січня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечую щодо розірвання шлюбу з [PERSON] . Розгляд справи просить проводити без його участі. Частиною 1\~статті 206 ЦПК України,\~встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Встановлено, що сторони уклали шлюб 21 вересня 2017 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Тисівської сілької ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про що складено актовий запис про шлюб № 15. За час перебування у шлюбі дітей у сторін не було, спільного майна вони не нажили. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між сторонами, а саме, що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад через різні характери і погляди на спільне сімейне життя, на вирішення питань ведення спільного господарства, у зв`язку із чим шлюбні відносини між сторонами припинено. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про\~захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1\~ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2,3,4 ст.56 СК України, встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.\~\~Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Згідно зі\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ними стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved