Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

01.06.2020 р. АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить з метою погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11205596000 від 29.08.2007 р. в валюті договору доларах США у розмірі еквівалентному 1\~749\~605,00 грн., звернути стягнення на майно, а саме домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та прийняте у спадщину [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Заявлені вимоги мотивував тим, що 29.08.2007 р. між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11205596000, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в кредит в розмірі 328700,00 доларів США, а в забезпечення виконання кредитних зобов`язань на умовах договору іпотеки № 62209 передав домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Кредитних зобов`язань [PERSON] не виконав та [INFO] помер. 19.06.2008 р. позивач звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори та просив нотаріуса довести до відома усіх спадкоємців про вимоги банку. Ввважає, що відповідачі є спадкоємцями першої черги до майна померлого в рівних частинах, що підтверджено, на його думку, матеріалами спадкової справи № 2998/2008. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі у справі в судове засідання повторно не з`явились, судом про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву на позов не надсилали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що 29.08.2007 р. між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11205596000, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в кредит в розмірі 328 700,00 доларів США. 29.08.2007 р., в забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 62209, яким передано в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що засвідчено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.05.2008 р. відділом реєстрації смерті у місті Києві. 19.06.2008 р. позивач звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців боржника, в якій просить довести до відома усіх спадкоємців про вимоги банку (а.с. 34 т. 1). В червні 2008 р. за вих. № 1104 позивачу повідомлено листом Васильківської районної державної нотаріальної контори про те, що до майна померлого заведено спадкову справу № 297/08. 11.02.2013 р. позивачу Васильківською районною державною нотаріальною конторою повідомлено про те, що спадкова справа № 297/2008 до майна померлого [PERSON] 13.08.2008 р. передана на зберігання до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З огляду спадкової справи № 297/2008, 06.10.2008 р., заяву про прийняття спадщин після смерті [PERSON] подав його батько [PERSON] , в якій вказав, що спадкоємцями окрім нього також є: мати померлого [PERSON] , дружина [PERSON] , і діти [PERSON] , [PERSON] 06.10.2008 р. заяву про прийняття спадщини також подала мати спадкодавця [PERSON] 28.10.2008 р. заяву про прийняття спадини звернули дружина та діти спадкодавця. 03.01.2013 р. за вх. № 3 до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист від ПАТ «Укрсиббанк» від 27.12.2012 р. за вих. 30-92/888, з проханням підтвердити повідомлення спадкоємців про вимоги банку. Наявну в матеріалах спадкової справи претензію Позивача від 08.07.2010 р., адресовану до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори до спадкоємців боржника за вих. № 30-91/2376/1, суд до уваги не приймає, оскільки направлення такої 08.07.2010 р. саме вказаному адресату позивачем не доведено. Листом Васильківської районної державної нотаріальної контори вих. № 2287/02-14 від 10.10.2013 р. підтверджено отримання двох перетензій Позивача за вих. № 30-91/370 від 10.10.2013, що надійшли 18.10.2013 р. та зареєстровані за вх. № 1010/02-14 та вх. № 1011/02-14 (а.с. 147 т. 1). 22.03.2017 р. листом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 1537/02-14 Позивача повідомлено про те, що станом на 22.03.2017 р. свідоцтво про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] не видано. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.ст. 2\~та\~4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з положеннями частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Окремим видом застави є іпотека. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599, 601, 604, 609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та? ? друга статті 598 ЦК України). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавецем може бути боржник або інша особа - майновий поручитель. Відповідно до статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України "Про іпотеку" регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця; спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України "Про іпотеку" визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Згідно з частиною другою статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Отже, лише після отримання відповідачами спадщини після смерті спадкодавця необхідно застосовувати положення статей 1281, 1282 ЦК України.? ? ? Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [INFO] . Відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується їх заявами від 06.10.2008 р. та 28.10.2008 р. Позивач звернувся до нотаріальної контори із вимогою до спадкоємців 19.06.2008 р. Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитом, [PERSON] станом на 23.03.2020 р. за кредитним договором № 11205596000 від 29.08.2007 р., заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 8790250 грн. 55 коп., тобто боржником вимог основного зобов?язання виконано не було. Таким чином, суд вважає позов обгрутованим, оскільки після смерті [PERSON] зобов`язання за договором іпотеки не припинилися, тому що смерть боржника не впливає на обсяг та порядок виконання основного зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18). Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване\~ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. Враховуючи викладене, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved