Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття повноліття та стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що 21.02.2015 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Діти проживають з позивачем та перебувають на його повному утриманні. Усі обов`язки що до утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Позивач купує одяг, взуття, продукту харчування, шкільну та розвиваючу літературу, шкільне приладдя, створює умови для розвитку та відпочинку. Позивач несе значні витрати на їх утримання. Так, зважаючи на те, що діти мають здібності до малювання, позивач придбала їм планшет для графічного малювання, за який перерахувала через термінал ПриватБанку 23888 грн. За виготовлення і встановлення брекет-системи нижньої щелепи доньці [PERSON] позивачка заплатила ПП «Клініка стоматології Гаврилюка» 12500 грн. Позивач сплачує комунальні послуги, а також газ, електроенергію. Самотужки забезпечити належний рівень матеріального забезпечення дітей позивачу важко. На роботі позивач отримує мінімальну зарплату. Проживає з дітьми у квартирі що належить її матері. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, кошти на їх утримання у добровільному порядку не надає, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.22 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у заяві по телефону просила справу провести без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав відзив, згідно якого заперечував щодо наданих позивачем обставин, вважає що позов має бути задоволено лише частково та стягнуто з нього аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, через спотворення дійсних обставин та його необґрунтованість, а також через те, що позов не підкріплений належними доказами і ґрунтується виключно на припущеннях позивача. Зазначив, що у нього з дітьми дуже гарні відносини, він їх дуже любить, проводить з ними вільний час, займається їх вихованням та утриманням, купує їм усе необхідне, а саме: продукти харчування, гігієни, одяг, взуття, оргтехніку, шкільне приладдя, сплачує за їх лікування, водить на дитячі розваги в дитячі розважальні центри, а також купує їм інші необхідні речі. 26.11.2022 придбав дочці [PERSON] планшет та плівку на загальну суму 11398 грн., павербанк, кільцеву лампу та штатив на загальну суму 2385 грн. Також придбав обом дітям мобільні телефони , окрім цього він постійно спілкується з дітьми та вони надсилають йому на вайбер смс-повідомлення із списком продуктів або інших необхідних речей, які їм необхідно купити та які він їм купує. Придбав великий басейн та гойдалку. У зв`язку з патологією прикусу корекції розташування зубного ряду на верхній та нижній щелепах ним сплачено за лікування дітей по 13650 грн. за кожну. Також він постійно возить дітей автомобілем з с. Коростівці до м. Жмеринка і навпаки в клініку для корекції прикусу. Позивач [PERSON] відповіді на відзив не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.02.2023 року не з`явився, у заяві підтримав позовні вимоги, зазначені у відзиві та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копї свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] відповідно (а.с. 5,17). Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 21 липня 2020 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано (а.с. 9-10). Згідно довідки Квартального комітету «Привокзальний» від 13.11.2022 №9 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до довідок КЗ «Жмеринський ліцей №5» №55 від 09.11.2022 та №56 [PERSON] навчається в 4-Б класі та [PERSON] - в 8-В класі відповідно (а.с. 19, 20). Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 1 січня 2023 року: - для дітей до 6 років - 1 136, 00 гривень; - для дітей з 6 до 18 років - 1 416,50 гривень; - повнолітнім ( до 23 років) - 1 342, 00 гривні. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей, дружини тощо немає, так як доказів зворотнього суду надано не було, зобов`язаний утримувати своїх дітей, однак повністю утримує їх в добровільному порядку, та згідно з скріншотів переписок в додатку «Viber», чеків та копій квитанцій, наданих відповідачем [PERSON] він дійсно спілкується зі своїми дітьми, купує їм необхідні речі, продукти харчування, оплачує лікування та інше, суд приходить до висновку, що обґрунтованим буде розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивач [PERSON] надала договір про надання правничої допомоги від 05.11.2022 (а.с.22), акт виконаних робіт та розрахунок суми гонорару за правничу допомогу від 06.12.2022 (а.с. 23) та квитанцію від 06.12.2022 за надання консультації, складання позовної заяви про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей (а.с.24), згідно яких загальна вартість наданих адвокатських послуг позивачу [PERSON] склала 1000 гривень. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача [PERSON] про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача. Оскільки позов задоволено частково, а саме у розмірі 28,33% від заявленого (5000 грн. + 5000 грн.= 10000 грн. - заявлено, задоволено 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину складає станом на 01.01.2023 - 1416,50 +1416,50=2833 грн.), тому з урахуванням вищевикладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, 283,30 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial