Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.10.2018 між ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3117/261/000028-07/03/18, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] . 13.12.2018 у м. Києві по вул. А.Вільямса, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.02.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та всіх необхідних документів страховою компанією було складено страховий акт, на підставі якого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 128013,60 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 98000 грн., у зв`язку з чим різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням склала 30013,60 грн., яку згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний сплатити відповідач. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 30013,60 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2021 позовну заяву направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 20). 24.10.2018 між ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3117/261/000028-07/03/18, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] (а.с.7-17). Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, складеної 22.01.2019 УПП у м. Києві НП України (а.с.21-22), 13.12.2018 у м. Києві по вул. А.Вільямса, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.02.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.23). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», на підставі полісу №АМ006541979, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 100000 грн, франшиза 2000 грн. (а.с.57). Як встановлено судом, 17.12.2018 водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з заявою про подію та виплату страхового відшкодування (а.с.24). Згідно звіту №82/12/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного 04.01.2019 Ф-ОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , становить 144907,49 грн. (а.с.25-44). Згідно рахунку ТОВ «Саміт Моторз Україна» [NUMBER] від 27.12.2018 (а.с.45-46), вартість ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , склала 128013,60 грн. В матеріалах справи міститься акт виконаних робіт №42776 від 17.01.2019 (а.с.47-48), з якого вбачається, що по пошкодженому автомобілю виконано робіт на загальну суму 128013,60 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до аварійного сертифікату, розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «Універсальна» від 04.01.2019 та страхового акту №46635/1, розмір страхового відшкодування склав 128013,60 грн., яке було виплачено страховою компанією на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням №160006 від 08.01.2019 (а.с.49-53). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», останнє здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 98000 грн., в межах встановленого ліміту відповідальності, з урахуванням розміру франшизи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 128013,60 грн. - 98000 грн. = 30013,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved