Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

У січні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2006 року. Мають спільних дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року відносини між ними погіршувалися, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Остаточно шлюбні відносини між ними припинені з січня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 25.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з ним, розгляд справи проводити без його участі (нотаріально посвідчена заява від 10.02.2023 року). Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала суду заяву від 10.02.2023 року; проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком не заперечувала, розгляд справи просила проводити без її участі (нотаріально посвідчена заява від 10.02.2023 року). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Бойченко О.С. просила справу розглянути без її участі. Не заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей з батьком. Суд, враховує вимоги ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнала, про що особисто направила суду заяву від 10.02.2023 року. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони у справі зареєстрували шлюб 28 грудня 2006 року у виконавчому комітеті Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 17. Мають двох спільних дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Вирішуючи спір, суд виходить з такого: Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дочок з батьком. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до\~ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач у позовній заяві відмовився від стягнення судового збору з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved