Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-09 00:00:00

У травні 2022 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] (далі по тексту - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі по тексту - відповідач 1), приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (далі - відповідач 2), третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в якому просила суд стягнути з відповідача 1 на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти, які стягнуті за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню, у сумі 13 218,57 грн. та з відповідача 2 на користь позивача основної винагороди та витрати на проведення виконавчих дій з виконавчого напису, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню, у сумі 3 534,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням від 18.12.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30205 вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 21 965,41 грн. 24.01.2022 року закінчено виконавче провадження у зв`язку з набранням законної сили вищевказаного рішення. У той же час, у рамках виконавчого провадження №63698382 з [PERSON] були незаконно утримані кошти, які у відповідності до наданих відомостей становлять 13 218,57 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та 3 534,82 грн. на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.М., які позивач, у відповідності до ст. 1212 ЦК України, вважає безпідставно отриманими, а тому вони підлягають поверненню, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у їх відсутність. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзивів чи пояснень на позовну заяву не подали. За приписами ч. 1, 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 12.01.2023 року у справі в порядку спрощеного позовного провадження призначено судове засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30205 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором 003-28527-241013 від 24 жовтня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 144/К від 26 січня 2018 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «ФК «Аланд», у загальному розмірі 21 965,41 грн. На підставі вказаного виконавчого напису № 30205, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. 23 листопада 2020 року було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 63698382, а 25 листопада 2020 року Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника Зазначені обставини встановлено заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2021 року у справі №381/1994/21, що набрало законної сили 17.01.2022 року, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30205 вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 21 965 грн. 41 коп. (а.с. 6-7). У подальшому, 24.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63698382 (а.с. 35). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис від 08 вересня 2020 року рішенням суду, що набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Крім того, ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Як вбачається з довідки про здійснення відрахувань та виплати №319 від 06.10.2021 року та звіту про здійснені відрахування та виплати №22 від 07.02.2022 року, за період з січня 2021 року по листопад 2021 року працівнику [PERSON] здійснено відрахування із нарахованої заробітної плати на підставі постанови від 25.11.2020 року у виконавчому провадженні № 63698382 з виконання виконавчого напису від 08.09.2020 року №30205 усього у сумі 16 753,39 грн. (а.с. 25). Згідно платіжних доручень, у рамках даного виконавчого провадження № 63698382 на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» було перераховано кошти як погашення боргу у загальному розмірі 12 547,80 грн. (а.с. 10-19). Згідно платіжних доручень, у рамках даного виконавчого провадження № 63698382 на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. було перераховано кошти як основна винагорода та витрати на проведення виконавчих дій у загальному розмірі 3 534,82 грн. (а.с. 20-24). Зазначені кошти перераховувались на підставі відповідних постав приватного виконавця (а.с. 30-33). У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 1 на користь позивача лише 12 547,80 грн. стягнутих коштів в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, який визнано таким, що не підлягає виконанню та з відповідача 2 на користь позивача 3 534,82 грн. стягнутих як основна винагорода та витрати на проведення виконавчих дій з виконання виконавчого напису, який визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позов слід задовольнити частково, враховуючи дані платіжних доручень про перерахунок коштів на користь відповідачів. Стосовно розподілу судових витрат варто вказати наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 774,28 грн., а з відповідача 2 на користь позивача - 218,12 грн. П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення вказаних вимог закону, стороною позивача не надано договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом, у якому визначено порядок проведення розрахунків. Крім того, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у розмірі 2 000,00 грн., як заявлялось у позові, суду не надані. За таких обставин, оскільки витрати на правову допомогу належним чином у відповідності до процесуального законодавства не обґрунтовані, підстав для їх стягнення немає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial