Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

Адвокат Римлянська Г.О., діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилалася на те, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належать їй на праві приватної власності. За цією адресою також зареєстрований її племінник, син рідної сестри - [PERSON] , [INFO] , хоча фактично у зазначеному будинку не проживає з 2007 року. Будь-яких домовленостей між нею та відповідачем щодо користування житловим будинком не було. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у неї виникли труднощі в оформленні субсидії. Просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Римлянська Г.О. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності та присутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , належним чином та завчасно повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача, ухваливши заочне рішення, оскільки проти цього не заперечує позивач. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені адвокатом Римлянською Г.О., діючої в інтересах [PERSON] , позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке. Згідно копії договору дарування житлового будинку від 18.10.2019 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185323983 від 18.10.2019 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.02.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), цього числа одружилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . Довідкою №457 від 09.12.2022 року, виданою Сербичанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджується, що в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~власником якого\~є [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] племінник, [PERSON] , [INFO] - матір. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї №458 від 09.12.2022 року вбачається, що комісією у складі старости Сербичанського старостинського округу Братушка М.Д., діловода [PERSON] , землевпорядника [PERSON] , в присутності власника будинку [PERSON] , встановлено, що на день перевірки в будинку проживає тільки мати [PERSON] , [PERSON] . Зі слів [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , в даному будинку не проживає з 2007 року і по даний час. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання. Відповідно до\~положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягають стягненню\~на користь\~позивачки понесені\~нею судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору у\~розмірі 992,40\~грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved