Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

Представник ТОВ «ГЛОРІС КОРП» Ільїна Д.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та стягнення коштів за договором прокату, мотивуючи позовні вимоги наступним: 13.12.2021 року між ТОВ «ГЛОРІС КОРП» та відповідачем був укладений Договір прокату автомобілів № 828-Г-2021-12-13-54, відповідно до умов якого [PERSON] у строкове платне користування був переданий автомобіль. Згідно з Актом прийому-передачі Автомобіля від 13.12.2021 відповідач був зобов`язаний повернути автомобіль 15 квітня 2022 року о 18:00 год. за адресою м. Черкаси, вул. М.Залізняка, 148. Однак, Автомобіль вчасно повернутий не був, натомість 14 квітня 2022 року він зник із системи спостереження. Маючи достатні підстави вважати, що автомобіль було викрадено, була подана заява до ЧРУП ГУНП в Черкаській області, та в подальшому відкрите кримінальне провадження № 42022252230000019 за ч. 1 ст. 289 КК України. Вказала, що автомобіль, який ТОВ «ГЛОРІС КОРП» майже викупило за договором фінансового лізингу, був втрачений внаслідок умисних дій відповідача. Втрата Автомобіля зобов`язує ТОВ «ГЛОРІС КОРП» відшкодувати лізингодавцю вартість втраченого транспортного засобу в силу закону і загальних умов до договору фінансового лізингу. Балансова вартість Автомобіля станом на вересень 2022 року складає 278639,95 грн. Відповідно до п. 8.11 Договору прокату автомобілів № 828-Г-2021-12-13-54, клієнт несе відповідальність за схоронність Автомобіля на протязі усього строку прокату до моменту його передання по Акту передання-прийняття (повернення) Наймодавцеві. Відповідно до п. 8.3. зазначеного договору прокату автомобілів, клієнт несе повну матеріальну відповідальність за будь-які збитки/шкоду, заподіяні останньому під час дії цього Договору, в тому числі за викрадення транспортного засобу. Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати ТОВ «ГЛОРІС КОРП» збитки у розмірі 278639,95 грн. Крім того, у зв`язку з неповерненням відповідачем у строк автомобіля, зникненням клієнта, у відповідності до п. 8.10 Договору прокатів автомобілів, відповідач повинен додатково сплатити ТОВ «ГЛОРІС КОРП» штрафний платіж у розмірі балансової вартості Автомобіля, яка складає 278639,95 грн. Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ГЛОРІС КОРП» збитки за втрачений автомобіль у розмірі 278639,95 грн., штраф відповідно до п. 8.10 Договору прокату автомобілів в розмірі 278639,95 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 8359,21 грн. та витрат на правничу допомогу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надав. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.01.2023 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Ільїна Д.В. скерувала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Зазначила, що позивач в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат та надасть суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач\~ в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся\~\~належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявами чи клопотаннями \~до суду не звертався. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.\~ Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як визначено\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що транспортний засіб RENAULT Logan 2020 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить ТОВ «ГЛОРІС КОРП», що підтверджується договором фінансового лізингу № 8582/12/20-Г від 22.12.2020 року, актом прийому-передачі предмету лізингу до вказаного договору від 31.12.2020 року. 13 грудня 2021 року між ТОВ «ГЛОРІС КОРП» та [PERSON] був укладений Договір прокату автомобілів № 828-Г-2021-12-13-54, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Renault Logan, 2020 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Факт передачі підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 13.12.2021 року, який є додатком до договору прокату автомобілів від 13.12.2021 року. Термін дії вказаного договору до 15.04.2022 (п. 11.10 договору). Відповідно до умов договору прокату, Клієнт (Відповідач) повинен повернути автомобіль в день, час та місце, визначені Актом приймання-передачі Автомобіля, який має бути повернено в належному технічному стані, який відповідає стану на момент його передачі \~в прокат з урахуванням нормального його зносу, з пробігом який дозволено умовами цього Договору (п. 3.8.). Згідно до п.4.1. при передачі автомобіля клієнту, останній вносить заставу в розмірі 4\~000 грн., яка повертається клієнту протягом 14 днів з моменту повернення авто, якщо протягом цього терміну наймодавець не виявить факт порушення правил дорожнього руху або пошкоджень авто зі сторони Клієнта. Згідно до п. 8.11. договору прокату автомобілів № 828-Г-2021-12-13-54, Клієнт несе відповідальність за схоронність Автомобіля на протязі усього строку прокату до моменту його передання по Акту передання-прийняття (повернення) Наймодавцеві. Пунктом 8.10 договору прокату автомобілів № 828-Г-2021-12-13-54 визначено, що у випадку, коли Клієнт перебуває поза зоною досяжності, не відповідає на телефонні дзвінки, СМС-повідомлення, в будь-яких месенджерах протягом 1 (однієї) години з моменту початку такого пошуку Клієнта, Наймодавець має право заявляти до органів Національної поліції України про викрадення автомобіля, а також має право самостійно відшукати і повернути на місце постійної дислокації Автомобіля за допомогою другого комплекту ключа. В такому випадку Клієнт зобов`язується сплатити Наймодавцеві штраф у розмірі балансової вартості Автомобіля. В порушення умов вказаного договору прокату відповідач в терміни, визначені в ньому, не повернув позивачу транспортний засіб та не виходить на зв`язок з представниками ТОВ «ГЛОРІС КОРП». За заявою представник ТОВ «ГЛОРІС КОРП» до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 42022252230000019 за фабулою: « [PERSON] , [INFO] , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибувши 13.12.2021 в офіс ТОВ «ГЛОРІС КОРП» за адресою м. Черкаси, вул.. Залізняка, будинок 146, під приводом необхідності надання послуг із перевезення пасажирів, шляхом укладення договору прокату незаконно заволодів автомобілем «Рено Логан» реєстраційний номер [NUMBER] , завдавши матеріального збитку ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», сума якого встановлюється». Балансова вартість автомобіля Renault Logan, 2020 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 278639,95 грн., що підтверджується інвентарною карткою обліку основних транспортних засобів ТОВ «ГЛОРІС КОРП» від 26.09.2022 року. Станом на час розгляду справи у суду відсутні відомості щодо повернення транспортного засобу позивачу. З огляду на встановлені обставини у справі суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 14 ЦК України\~визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої\~статті 13 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Глава\~58\~ЦК України\~«Найм (оренда)» розташована за таким принципом: спочатку визначаються загальні положення, які поширюються на всі види договорів найму, як то передача речі у користування, якість речі, строк договору найму, права та обов`язки сторін, а потім спеціальні правила, які стосуються лише окремого різновиду договору найму (прокат, оренда транспортних засобів, найм будівлі або іншої капітальної спори, лізинг). Зазначені окремі договори найму (оренди) регулюються спеціальними нормами глави 58, загальні положення про найм (оренду) застосовуються до них субсидіарно, якщо спеціальними правилами не встановлено інше. Відповідно до ч. 1 ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Однією із особливих рис договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ, крім транспортних засобів, щодо яких ЦК України містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб (ч.1 ст. 788 ЦК України). Отже, найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо (ч. 1 ст. 798 ЦК України). У ч. 2 ст. 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Ч. 1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Дослідивши договір прокату легкового транспортного засобу № 828-Г-2021-12-13-54 від 13.12.2021, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, який є різновидом договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є транспортний засіб. Оскільки сторонами не дотримано вимоги закону\~ про нотаріальне посвідчення договору прокату автомобіля від\~13.12.2021 року, цей договір не створює для сторін договору прав і обов`язків та кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Договір прокату легкового транспортного засобу № 828-Г-2021-12-13-54 від 13.12.2021 укладений між сторонами у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчувався, а тому є нікчемним через недотримання в момент його підписання вимог ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 799 ЦК України. За таких обставин визнання вищевказаного договору недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). При цьому, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 18 квітня 2018 року, в якій Верховний Суд вказував на те, що\~глава 58 ЦК України\~«Найм (оренда)» розташована за таким принципом: спочатку визначаються загальні положення, які поширюються на всі види договорів найму, як то передача речі у користування, якість речі, строк договору найму, права та обов`язки сторін, а потім - спеціальні правила, які стосуються лише окремого різновиду договору найму (прокат, оренда транспортних засобів, найм будівлі або іншої капітальної спори, лізинг). Зазначені окремі договори найму (оренди) регулюються спеціальними нормами глави 58, загальні положення про найм (оренду) застосовуються до них субсидіарно, якщо спеціальними правилами не встановлено інше. Так, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане\~\~полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які\~існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Так як сторони нікчемного правочину зобов`язані повернути, все отримане за таким нікчемним правочином, то позивач по справі зобов`язаний повернути відповідачу 4\~000 грн., які отримав від відповідача в якості застави. Провівши зарахування вказаної суми, розмір невідшкодованих позивачу збитків становитиме 274 639,95 грн. ( 278639,95 4 000=274639,95).\~ \~Таким чином враховуючи те, що транспортний засіб був переданий відповідачу на підставі нікчемного правочину, суд приходить до висновку, що відповідач на підставі частини 1 статті 216 ЦК України повинен відшкодувати позивачу збитки за втрачений автомобіль у розмірі 274639,95 грн. Водночас, не підлягає до задоволення вимога про стягнення штрафу відповідно до п. 8.10 Договору в розмірі балансової вартості Автомобіля в сумі 278639,95 грн. , оскільки вона ґрунтується на умовах договору, який є нікчемним (тобто не створює юридичний наслідків для сторін). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних\~вимог. Зважаючи на наведену норму, враховуючи розмір сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (49% від суми позову) з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 4096,00 \~грн. (8359,21 грн.х 49%=4096 грн.) відповідно. На підставі викладеного та

Outcome: partial