Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ Експерт-Груп» про захист прав споживачів, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РВ Експерт-Груп» на його користь попередню оплату за проданий товар в розмірі 4\~598,00грн., втрати від інфляції у розмірі 980,75грн., 3% річних у розмірі 138,70грн. та моральну шкоду у розмірі 50\~000грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 09.07.2021\~року між\~ [PERSON] та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«РВ Експерт-Груп»\~укладено Договір\~поставки товарів,\~що підтверджується\~рахунком фактурою\~№ 00157\~від 9\~липня 2021\~року.\~Згідно узгодженої\~між Сторонами\~усної домовленості\~від 9\~липня 2021\~року Позивач\~зобов`язаний\~був здійснити\~попередню оплату\~(аванс)\~на суму,\~що складає\~30\~відсотків від\~сукупної вартості\~товару.\~Загальна вартість\~Товару згідно\~рахунку фактури\~№ 00157\~від 9\~липня 2021\~року складає\~15\~325,73\~гривень.\~9\~липня 2021\~року Позивачем\~було повністю\~виконано покладене\~на нього\~зобов`язання\~зі сплати\~попереднього платежу\~(\~авансу)\~у сумі\~4\~598,\~00\~грн.,\~що становить\~30\~відсотків загальної\~вартості Товару,\~що підтверджується\~банківською квитанцією\~№ 66004556\~від 09.07.2021\~року.\~Така домовленість\~також передбачела\~те,\~що після\~оплати Позивачем\~як покупцем\~авансового (\~попереднього)\~платежу Відповідач\~як Постачальник\~зобов`язаний\~13\~липня 2021\~року поставити\~весь Товар\~за адресою\~фактичного місця\~проживання Покупця,\~а позивач\~як Покупець\~після його\~отримання має\~обов`язок\~оплатити усю\~вартість Товару\~(\~із врахуванням\~суми попереднього\~платежу).\~Всупереч Договору\~та усної\~домовленості Відповідачем\~не було\~виконано обов`язку\~щодо передачі\~у власність\~Позивача як\~Покупця Товару.\~За для\~того аби\~спонукати Відповідача\~до виконання\~договірних зобов`язань\~за договором\~поставки (купівлі\~-\~продажу)\~Позивачем 26.07.2021\~р.\~подано претензію\~шляхом її\~надіслання рекомендованого\~листа на\~адресу реєстрації\~протилежної сторони\~в якій\~містились вимоги\~про наступне:\~здійснити передачу\~Товару у\~власність покупця\~шляхом його\~доставки в\~5\~денний строк\~з моменту\~отримання цієї\~претензії за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а в\~разі неможливості\~виконати такий\~обов`язок\~-\~повернути фактично\~оплачену суму\~за товар\~-\~4\~598,00\~(чотири\~тисячі п`ятсот\~дев`яносто\~вісім гривень)\~гривень.\~11.08.2021р.\~рекомендований лист\~з описом\~вкладення Відповідачем\~було повернуто,\~у зв`язку\~з відсутністю\~останнього за\~адресою,\~яка наведена\~у претензії.У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право та строки подати відзив на позов, письмові заперечення, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «РВ Експерт-Груп» укладено Договір поставки товарів, що підтверджується Рахунком фактурою № 00157 від 9 липня 2021 року. Згідно узгодженої між Сторонами усної домовленості від 9 липня 2021 року Позивач зобов`язаний був здійснити попередню оплату (аванс) на суму, що складає 30 відсотків від сукупної вартості товару. Згідно Рахунку фактури № 00157 від 9 липня 2021 року загальна вартість Товару складає 15 325,73 гривень. Відповідач як Постачальник зобов`язаний 13 липня 2021 року поставити весь Товар за адресою фактичного місця проживання Покупця, а позивач як Покупець після його отримання має обов`язок оплатити усю вартість Товару (із врахуванням суми попереднього платежу). Позивачем було повністю виконано покладене на нього зобов`язання зі сплати попереднього платежу (авансу) у сумі 4 598, 00 грн., що становить 30 відсотків загальної вартості Товару, що підтверджується копією квитанції № 66004556 від 09.07.2021 року. Проте, відповідачем не було виконано обов`язку щодо поставки та передачі Товару позивачу у визначений домовленістю строк, а саме 13 липня 2021 року. Позивачем 26.07.2021р. направлено письмову претензію шляхом надсилання рекомендованого листа на адресу реєстрації Відповідача з вимогою здійснити передачу Товару у власність Покупця шляхом його доставки в 5 денний строк з моменту отримання цієї претензії а в разі неможливості виконати такий обов`язок - повернути фактично оплачену суму за товар. Всупереч Договору та усної домовленості Відповідачем, вказана претензія залишена без реагування. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулює Закон України Про захист прав споживачів . Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України Про захист прав споживачів договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до ч.1 ст.6 Закон України Про захист прав споживачів продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правовідносини, що склалися між сторонами, випливають із договору, який по своїй правовій природі є договором купівлі-продажу. Відповідно дост.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. В силу ст.663 цього Кодексу продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст.693 цього Кодексу визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Доказів того, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «РВ Експерт-Груп» передав позивачу [PERSON] в обумовлений договором строк товар, матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи не міститься доказів щодо повернення позивачу коштів (попередньої оплати) за непоставлений товар, на підставі чого суд робить висновок про відсутність таких обставин. В ході розгляду справи відповідачем не представлено, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини на які покликається позивач в обґрунтування своїх вимог. Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що докази поставки товару позивачу за договором в матеріалах відсутні, позовні вимоги [PERSON] щодо повернення суми попередньої оплати є обґрунтованими. Відповідно до приписів ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Необхідність застосування вимог ч.2 ст.693 ЦК України із можливістю одночасною стягнення із продавця пені, процентів річних та інфляційних втрат у разі не передачі продавцем у власність покупця товару, оплата якого попередньо проведена згідно з умовами договору купівлі-продажу, підтверджується правовою позицією, висловленою у постанові Великої палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №918/631/19. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведено розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, відповідно до якого сума: інфляційних нарахувань за період з 03.08.2021 по 30.06.2021року становить 980,75 грн.; 3% річних за користування коштами в період з 03.08.2021 по 04.08.2022 року становить 138,70 грн. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми інфляційних нарахувань в розмірі 980,75 грн. та 3% річних в сумі 138,70 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Статтею 23ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., яка була завдана позивачу неправомірним невиконанням відповідачем умов договору, внаслідок якого позивач зазнав душевних страждань та необхідності звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial