Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

19.03.2021 року представник позивача Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить судстягнути з відповідача на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 11,4010 га з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 по [ADDRESS] з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 106\~716,49 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, щоХарківською міською радою відповідно до ст. 189 ЗК України здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.12.1994 року АТЗТ «Харківський жировий комбінат» надано в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 11,4010 га по [ADDRESS] для експлуатації виробничих будівель та споруд обслуговування під`їзної колії та влаштування додаткового виїзду автотранспорту строком до 14.12.2019 року. Між Харківською міською радою та АТЗТ «Харківський жировий комбінат» укладено договір на право тимчасового користування землею від 25.09.2001 року №2539. У зв`язку з закінченням строку тимчасового користування земельною ділянкою згідно договору № 2539 земельна ділянка актом приймання-передачі від 07.02.2020 року №51/20 кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 передана до запасу міста Харкова (інше речове право припинено 24.02.2020 року). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 210019783 від 25.05.2020 року нежитлові будівлі літ. «А-4», «Б/1 -1», «В-1», «В/1 -1», «Г-1», «Д-1», «Е-2», «Е/1-1», «Ж-1», «Ж/1-1» «3-2», «И/1-1», «И-2», «К-2», «К/1-1», «М-1», «Н-2», «0-2», «П-3», «П/1-1», «Р-2», «Р/1-1», «С/1-1», «Т/1-1», «Т-2», «У-1», «Ф/1-1», «Х-1», «Х/1-1», «Ч-1», «Ч/1-1», «Я/1-1», «Д/1-1», «3/1-1» по просп. Ново-Баварському, 120 зареєстровані за ПАТ «Харківський жировий комбінат» з 05.03.2014 року, нежитлова будівля літ. літ. «С-2» по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] з 25.01.2006 року. Право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] ПАТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] у встановленому порядку не оформлено. Рішенням Харківської міської ради від 22.04.2020 року № 2094/20 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 11,4010 га кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 на земельну ділянку № [NUMBER] площею10,2160 га, земельну ділянку№ [NUMBER] площею 1,1850 га для експлуатації виробничих будівель транспорту, обслуговування під`їзної залізничної колії та влаштування додаткового виїзду автотранспорту по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 року №НВ-6310914962019 земельна ділянка площею 11,4010 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) знаходилась у комунальній власності. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення; код КВЦПЗ - 11.02. «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». Державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 11.04.2008 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право тимчасового користування ПрАТ «Харківський жировий комбінат» земельною ділянкою площею 11,4010 га \~ \~ \~ \~по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) припинено 24.02.2020 року. Водночас, зазначена земельна ділянка перенесена до архіву 07.07.2020 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту «https://map.land.gov.ua» (Публічна кадастрова карта України).Приймаючи до уваги відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 11,4010 га \~ \~ \~ \~по [ADDRESS] (кадастровий номер6310137900:12:015:0011), та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 року № НВ-6310914962019. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] у період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року використовував земельну ділянку комунальної форми власності по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) та всупереч положенням ст. 206 ЗК України не сплачував за користування вказаною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. При цьому позивач посилається на те, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 року № НВ-6310914962019. Обстеженням на місцевості встановлено, що на раніше сформованій земельній ділянці площею 11,4010 га (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) по [ADDRESS] розташовані нежитлові будівлі, право власності на які зареєстровано за ПАТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 року № НВ-6310914962019, площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 складає 11,4010 га. За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 18.08.2020 року. Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання об`єктів нерухомого майна, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з використанням відповідачем протягом спірного періоду нежитлової будівлі літ. «С-2» презюмується його користування спірною земельною ділянкою. Харківська міська рада таку свою позицію обґрунтовує висновками Верховного Суду у постановах від 02.06.2020 року у справі № 922/2417/19 та від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17, і вважає, що [PERSON] , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив речового права на вказану земельну ділянку. Також в позові наведено розрахунок, який здійснено з посиланням на чинні нормативно-правові акти та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010 га по [ADDRESS] від 18.03.2020 року № 2524/0/45-20, виданий відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ПрАТ «Харківстальконструкція». Позивач вважає, що [PERSON] зберіг кошти за використання земельної ділянки площею 11,4010 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) у розмірі орендної плати за період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року у сумі 106 716,49 грн., вирахувавши цю суму пропорційно із загального розміру безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки як ПрАТ «Харківський жировий комбінат» так і [PERSON] в сумі 1 667 445,21 грн. Отже зазначені позивачем фактичні обставини а також власні розрахунки, з посиланням на законодавчі приписи та судову практику, стали підставою для звернення до суду із цим позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.03.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Призначено судове засідання. 15.07.2021 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав на адресу суду за вх. №19788 відзив, в якому зазначив, що позивачем у позовній заяві не наведено достатніх та належних доказів того, що [PERSON] у період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року використовував земельну ділянку комунальної форми власності по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011, за що не сплачував плату за земельну ділянку - грошові кошти у розмірі орендної плати. Так, доказів використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 позивачем не надано. Земельна ділянка, вказана у позовній заяві, не стосується відповідача та не є предметом даного спору, оскільки земельна ділянка перебуває в оренді ПРАТ «Харківський жировий комбінат», а відповідач компенсує вказаному користувачу плату за користування земельною ділянкою для обслуговування нежитлової будівлі літ «С-2», яка йому належить на праві власності як нерухоме майно. Акт обстеження земельної ділянки за адресою [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010 га від 18.08.2020 року, на який посилається позивач, не несе інформації та фактів стосовно нерухомого майна та земельної ділянки, на якій воно розташовано, а містить лише фото під`їзду та огорожі до ПРаТ «Харківський жировий комбінат», що не стосується нежитлової будівлі літ. «С-2»,яка належить відповідачу на праві власності.Крім того матеріали справи не містять свідчень про те, який саме розмір земельної ділянки використовує відповідач, а містять посилання лише на загальну площу об`єкта нерухомого майна, що є необ`єктивним та хибним, адже нежитлова будівля літ «С-2» має два поверхи, отже врахування всієїполощи нерухомого майна для виокремлення частки земельної ділянки із загальної площі даної земельної ділянки, є необгрунтованим. Акт обстеження земельної ділянки не містить доказів, які б засвідчували факт обміру площі земельної ділянки, яка знаходиться під будівлею. З наданих позивачем документів вбачається, що за адресою [ADDRESS] є також нежитлові будівлі, що належать ПАТ «Харківський жировий комбінат», а розрахунок займаної площі зроблений лише шляхом поділу 114 010 кв. м. арифметичним шляхом. Отже представник відповідача вважає, що відсутній належним чином обґрунтований розрахунку пред`явлених до стягнення позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Крім того представник відповідача звертає увагу, що позивач у «Розрахунку розміру позовних вимог» робить розрахункові дії стосовно двох адрес, одна з яких взагалі не має жодного відношення до відповідача, що ставить під сумнів достовірність даних розрахунків та свідчить про недоведеність позиції позивача щодо підстав та суті розрахунку. При цьому представник відповідача вважає, що позивач повинен був надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, з обґрунтуванням реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтований розрахунок стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів). Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №923/921/17, від07.02.2019 року у справі № 922/3639/17, від 13.02.2019 рокуу справі №922/392/18 року, від12.04.2019 року у справі № 922/981/18, від 16.04.2019 року у справі №922/744/18, від 29.05.2019 рокуу справі №922/955/18, від 06.08.2019 року у справі№922/3560/18, від12.08.2019 року у справі № 922/2927/18. Відтак, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні позову. 04.10.2021 року на адресу суду за вх. №ЕП-7830 від представника позивача ХМР надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на законодавство та судову практику, а також стверджує що об`єкт нерухомого майна літ. «С-2», зареєстрований за [PERSON] знаходиться в межах земельної ділянки за адресою [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011, що підтверджує факт її використання відповідачем в силу ст. 181 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача ХМР -Жилко С.Е. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини, а також на судову практику Верховного Суду, яким сформульовані висновки, що наведений позивачем аналогічний розрахунок безпідставно збережених коштів пропорційно розміру земельної ділянки та нерухомого майна є справедливим. Також представник позивача підтвердив, що спрна земельна ділянка до 24.02.2020 року була в користуванні ПрАТ «Харківський жировий комбінат», а 24.02.2020 року - повернута до земель запасу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві обставини, а також зазначив, що належною йому нежитловою будівлею він взагалі у спірний період не користувався, а також вважав необґрунтованим розрахунок позовних вимог, посилаючись, що належна йому будівля є двоповерховою, а ініші будівлі, що належать ПрАТ «Харківський жировий комбінат» і знаходяться на той же земельній ділянці - мають від 1 до 7 поверхів, тобто мають значно більшу площу. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази та заяви по суті справи, приходить до наступних висновків. Рішеннями Виконавчого комітету Харківської міської ради №746 від 14.12.1994 року, №241 від 10.03.1999 року,№959 від 13.06.2001 року АТЗТ «Харківський жировий комбінат» надано в тимчасове користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS] загальною площею 11,4010 га для експлуатації виробничих будівель та споруд обслуговування під`їзної залізничної колії та влаштування додаткового в`їзду автотранспорту строком до 14.12.2019 року. На підставі вказаних рішень між Харківською міською радою та АТЗТ «Харківський жировий комбінат» укладено договір на право тимчасового користування землею від 25.09.2001 № 2539 (а.с.35-36). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 № НВ-6310914962019 земельна ділянка площею 11,4010 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) знаходиться у комунальній власності. Категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення; код КВЦПЗ - 11.02. «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». Категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки для експлуатації виробничих будівель та споруд, обслуговування під`їздної залізничної колії та влаштування додаткового в`їзду автотранспорту. Дата державної реєстрації земельної ділянки 05.08.2019 (а.с.40-45). У зв`язку з закінченням строку тимчасового користування земельною ділянкою згідно договору № 2539 земельна ділянка актом приймання-передачі від 07.02.2020 № 51/20 кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 по [ADDRESS] ) передана орендарем ПрАТ «Харківський жировий комбінат» (колишня назва АТЗТ «Харківський жировий комбінат») до земель запасу міста Харкова (а.с.37). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 248889042 від 18.03.2021 року земельна ділянка кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010 га зареєстрована 24.02.2020 року на праві комунальної власності за Харківською міською радою Харківської області (інше речове право у вигляді тимчасового користування земелею припинено 24.02.2020) (а.с.32-34). Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] з урахуванням витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2019 № НВ-6310914962019.Обстеженням на місцевості встановлено, що на раніше сформованій земельній ділянці площею 11,4010 га (кадастровий номер 6310137900:12:015:0011) по [ADDRESS] розташовані нежитлові будівлі, право власності на які зареєстровано за ПАТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] .За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 18.08.2020, де також вказано, що право користування вказаною земельною ділянкою ПАТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] у встановленому порядку не оформлено (а.с.51-56). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 210019783 від 25.05.2020 нежитлові будівлі літ. «А-4», «Б/1 -1», «В-1», «В/1 -1», «Г-1», «Д-1», «Е-2», «Е/1-1», «Ж-1», «Ж/1-1» « З-2», «И/1-1», «И-2», «К-2», «К/1-1», «М-1», «Н-2», « О-2», «П-3», «П/1-1», «Р-2», «Р/1-1», «С/1-1», «Т/1-1», «Т-2», «У-1», «Ф/1-1», «Х-1», «Х/1-1», « Ч-1», « Ч/1-1», «Я/1-1», «Д/1-1», «3/1-1» по [ADDRESS] зареєстровані на праві приватної власності за ПрАТ «Харківський жировий комбінат» (а.с.28-34). Відповідно до тієї ж довідки за [PERSON] з 25.01.2006 року на праві приватної власності зареєстрована нежитлова будівля літ. «С-2» загальною площею 1787, 6 кв.м по [ADDRESS] (по [ADDRESS] ) вм. Харкові на підставі договору купівлі-продажу, р.№166 від 19.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., акт прийому-передачі від 19.01.2006 року (а.с.28-34). Копія договору купівлі-продажу від 19.01.2006 року, укладеного між АТЗТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] знаходиться в матеріалах справи, у вказаному договорі, зокрема, вказано, що відчужувана нежитлова будівля двоповерхова, загальною площею 1787, 6 кв. м (а.с.105-106). Рішенням Харківської міської ради від 22.04.2020 № 2094/20 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 11,4010 га кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 10,2160 га, земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1850 га для експлуатації виробничих будівель та споруд, обслуговування під`їзної залізничної колії та влаштування додаткового в`їзду автотранспорту по [ADDRESS] (а.с.38). Відповідачем [PERSON] надані суду копії актів узгодження вартості плати за використання земельної ділянки №4 від 31.03.2020 р., №6 від 30.04.2020 р., №7 від 31.05.2020 р., №8 від 30.06.2020 р., відповідно до яких представник ПрАТ «Харківський жировий комбінат» та представник ТОВ «Слобожанський Господар», склали ці акти про те, що ТОВ «Слобожанський Господар» здійснював використання земельної ділянки та зобов`язується компенсувати вартість у повному об`ємі. Узгоджена вартість використання земельної ділянки за березень 2020 р. 21509,54 грн., за квітень 2020 року 21509, 54 грн., за травень 2020 року 21509, 54 грн., за червень 2020 року 21509,54 грн.Сторони претензій один до одного не мають (а.с.113-116). В подальшому відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Слобожанський Господар» від 10.12.2021 року, одним з учасників якого є [PERSON] , вирішено припинити ТОВ «Слобожанський Господар» шляхом його ліквідації за рішенням загальних зборів учасників (а.с.117-118). Позивачем надано розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства, яким визначено загальну суму безпідставно збережених ПрАТ «Харківський жировий комбінат» та [PERSON] коштів у розмірі орендної плати з 01.04.2020 р. по 30.06.2020 р. в сумі 1667445, 21 грн. з посиланням на Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 р. №41/08 зі змінами та доповненнями (далі Положення) та витяг від 18.03.2020 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010по [ADDRESS] (а.с.46-50). Позивач вказує, що при здійсненні розрахунку керувався в першу чергу інформацією про земельну ділянку з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010 га по [ADDRESS] , яка зазначена у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.03.2020 року № 2524/0/45- 20, наданому Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с.46). Відповідно до п. 4.1. Положення «Про порядок визначення розміру орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові», затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 року № 41/08, порядок розрахунку орендної плати, встановлений розділом II цього Положення, не розповсюджується на землі, перелік яких наведений в таблиці (а.с.47). Так строк оренди від 1 до 10 років складає 100% від орендної плати; строк оренди від 11 до 15 років складає 90% від орендної плати; строк оренди від 16 до 20 років складає 80% від орендної плати; строк оренди від 21 до 25 років складає 70% від орендної плати; строк оренди від 26 до 50 років складає 60% від орендної плати. Пунктом 2.6. Положення встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням відповідних відсотків від розрахункового розміру орендної плати. Разом з тим, пунктом 2.6. Положення встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням відповідних відсотків від розрахункового розміру орендної плати. В тексті позову та письмових поясненнях представник позивача наводить розрахунок позовних вимог саме до відповідача [PERSON] і вказує, що ним застосовується вихідна ставка у розмірі 100% від орендної плати, атакож загальна площа об`єктів нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за землекористувачами, яка складає: (ПрАТ «Харківський жировий комбінат») + 1787,6 кв.м ( [PERSON] ) = 27890,5 кв.м. Для встановлення долі земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:015:0011 по [ADDRESS] , яка перебуває у користуванні [PERSON] , слід застосувати наступну пропорцію: 114010 кв.м (площа земельної ділянки)х1787,6 кв.м ( [PERSON] )/27890,5 кв.м (загальна площа) = 7307,30 кв.м. З огляду на вказані розрахунки, [PERSON] використовує 6,4 % зазначеної вище земельної ділянки площею 11,4010 га (7307,30 х 100%/114010 кв.м =6,4 %). Отже, позивач вважає, що оскільки загальний розмір безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки загалом визначений в сумі 1667445, 21 грн., то [PERSON] зберіг кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 р. у сумі 1667445, 21 грн.х6,4% / 100%=106716, 49 грн. (а.с.8,9, 102, 103). Між тим рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року відмовлено в позові Харківської міської ради до\~Приватного акціонерного товариства «Харківський жировий комбінат» про\~\~\~стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що відповідач з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року, в порушення вимог ст.ст. 125-126 ЗК України, використовував земельну ділянку площею 10,6702 га по [ADDRESS] , яка є частиною земельної ділянки 6310137900:12:015:0011 площею 11,4010га без виникнення у останнього права власності на землю, права постійного користування земельною ділянкою та права оренди земельної ділянки без державної реєстрації, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка залишається в комунальній власності, відповідач, зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельної ділянки, а отже з нього необхідно стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1182129,92 грн. (а.с. 126-137). Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 року апеляційна скарга Харківської міської ради залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/904/21 залишено без змін (а.с.143-151). Зазначеним рішенням, яке набрало чинності та стосується тих же періоду та правовідносин, однак з іншим власником нерухомості на тій же земельній ділянці, також встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 22.04.2020 № 2094/20 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 11,4010 га кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 10,2160 га, земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1850 га для експлуатації виробничих будівель транспорту, обслуговування під`їзної залізничної колії та влаштування додаткового виїзду автотранспорту по [ADDRESS] . Згідно вказаного рішення відповідачу було надано в оренду\~земельну ділянку площею 10,2160 га було сформовано як об`єкт цивільних прав та присвоєно їй кадастровий номер 6310137900:12:15:0013. З наведеного вбачається, що зазначена позивачем у позовній заяві площа земельної ділянки (10,6702 га), яка пропорційно вирахувана від площі земельної ділянки (11,4010 га), не відповідає фактичному розміру земельної ділянки (10,2160 га), яку було надано відповідачу у користування, що на переконання суду додатково свідчить про необґрунтованість доводів позивача про використання відповідачем земельної ділянки площею 10,6702 га.Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено існування земельної ділянки площею 10,6702 га протягом спірного періоду як об`єкту цивільних прав, як і не доведено обставин використання відповідачем земельної ділянки площею 10,6702 га, саме у вказаній площі, що ставить під сумнів обґрунтованість позовних вимог. Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. Згідно зі ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. А відтак, саме територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради як розпорядник землі на території м. Харкова є належним позивачем у даній справі. На підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування реалізує свої повноваження шляхом прийняття рішень. Також, виходячи із загальних вимог цивільного законодавства, рада може виступати як учасник цивільно-правових та господарських правовідносин при укладанні різного виду угод. Із зазначених норм законодавства України випливає, що питання оренди земельних ділянок вирішуються сільською, селищною, міською радою на пленарних засіданнях шляхом прийняття відповідних рішень. Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними, що кореспондується із вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Вирішення питань про передачу землі у користування є виключним правом ради - суб`єкта права власності на землю, і здійснюється з дотриманням загального порядку укладання господарських договорів, передбаченого ст. ст. 179-181 ГК України, з урахуванням положень ЗК України. Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції України фінансовою та матеріальною основою органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, є земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом ч. ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011 року, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14). Згідно зі ст. 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на \~ \~ \~ \~поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні поточному році. Зазначене положення також закріплено в договорі оренди землі від 21.10 2016 року. Згідно ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.\~76, ч.1,\~2\~ст.77, ч.1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог із застосуванням способу захисту прав, обраного позивачем. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Так, позивач визначаючи площу земельної ділянки якою, на думку останнього, безпідставно користується відповідач, посилається на акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою по [ADDRESS] від 18.08.2020 року. При цьому, розрахунок орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача здійснюється на підставі Витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:12:015:0011. Відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686, встановлення\~меж\~земельної ділянки\~в\~натурі\~(на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою\~щодо\~встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, ні вказаною інструкцією, а ні ЗК України, не передбачено визначення площі земельної ділянок згідно акту обстеження, який в якості доказу додано позивачем, як і не передбачено застосування пропорційного підходу для визначення площі земельної ділянки, яка перебуває у використанні відповідача, у зв`язку з чим,\~суд вважає, що а ні акт обстеження, а ні розрахунок площі земельної ділянки наданий позивачем, не є належними та допустимим доказом, який підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку використовує саме відповідач та безпосередньо обставини щодо її фактичного використання відповідачем, що ставить під обґрунтований сумнів розрахунок розміру орендної плати, що збережений за її використання. Окремо, щодо застосування позивачем пропорційного підходу до визначення долі земельної ділянки, яку використовує відповідач для обслуговування нежитлових приміщень, пропорційно площі займаних будівель, які знаходяться на спірній земельній ділянці, суд зазначає, що такий метод визначення розрахунку площі земельної ділянки не ґрунтується на положеннях чинного законодавства виходячи з наведеного. Відповідно до приписів п.288.1 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Пунктами 288.2 288.5 Податкового кодексу України встановлено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу Згідно з приписів п. 288.7 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу. Пунктом 286.6 Податкового кодексу України встановлено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційне належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. Виходячи з аналізу вказаних норм, суд звертає увагу, що дійсно положеннями податкового законодавства визначено порядок нарахування земельного податку у випадку, коли земельна ділянка на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб пропорційно належній частці кожної особи, проте суд констатує, що вказані положення законодавства щодо пропорційного визначення плати за землю можуть бути застосовані для обрахунку плати за землю лишу у випадку, якщо будівля яка розташована на земельній ділянці, перебуває у спільній власності кількох осіб. Позивач, обґрунтовуючи доводи про можливість застосування в даному випадку пропорційного підходу для обрахунку площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, посилається в тому числі на висновки викладені у Постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.06.2021 року (справа №922/1646/20). Однак, в даному випадку суд не може взяти їх до уваги з огляду на відмінність підстав подання позову, правового обґрунтування та фактичних обставин. Так, у зазначеній справі №922/1646/20 розглядалось питання про стягнення коштів з співвласників нерухомого майна: у зв`язку зі знаходженням будівель\~у спільній сумісній власності, їх неподільністю, з відповідачів стягувалася плата розрахована пропорційно часткам співвласників у праві власності на нерухомість. Водночас, в справі, що розглядається відповідач [PERSON] та ПрАТ «Харківський жировий комбінат`не є співвласниками нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці. Позивач з використанням пропорційності розраховує розмір плати, що підлягає стягненню з [PERSON] , виходячи із загального розміру орендної плати за використання всієї земельної ділянки площею 11,4010 га кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 всіма власниками нерухомого майна, яке на ній знаходиться. Між тим, такий розрахунок суперечить встановленим судом даним щодо наявності рішення Харківської міської ради від 22.04.2020 № 2094/20, яким погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 11,4010 га кадастровий номер 6310137900:12:015:0011 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 10,2160 га, земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1850 га для експлуатації виробничих будівель транспорту, обслуговування під`їзної залізничної колії та влаштування додаткового виїзду автотранспорту по [ADDRESS] . В цьому сенсі висновки, викладені в розрахунку щодо користування відповідачем [PERSON] 6,4 % зазначеної вище земельної ділянки площею 11,4010 га не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджені належними доказами. Таким чином, приймаючи до уваги, що на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить різним особами на праві приватної власності, суд дійшов висновку, що в даному випадку пропорційний підхід не може бути застосований, а ні для визначення площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, а ні для визначення розміру безпідставно збережених останнім коштів, оскільки\~нерухоме майно яке розташоване на спільній земельній ділянці не перебуває у спільній власності відповідача [PERSON] і ПрАТ «Харківський жировий комбінат». Суд також зазначає, що наданий позивачем розрахунок площі земельної ділянки, яку використовував відповідач, здійснювався останнім виходячи із загальної площі нерухомого майна, яке належать відповідачу, що в даному випадку також суперечить положенням викладеним п.287.8 ст. 287 ПК України, оскільки власник нежилого приміщення (його частини) повинен сплачувати до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами),\~з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної\~реєстрації права власності на нерухоме\~майно, тобто, при застосуванні пропорційного підходу для визначення площі нерухомого майна слід виходити не з загальної площі нерухомого майна зареєстрованого за особою, а із площі під будівлями, які належать позивачу. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №638/13423/18 та від 22.04.2020 року у справі №826/12431/16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати є недоведеними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню\~не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed