Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

В грудні 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просила суд: визнати за нею право власності на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford Fusion», 2014р. випуску, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , колір - «білий», в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовували тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на вище зазначений автомобіль. Оскільки в позасудовому порядку, нотаріус постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що за життя спадкодавець не встиг здійснити дії щодо реєстрації зазначеного вище транспортного засобу, а тому для захисту порушеного права позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2022р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 серпня 2022р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача проти позову заперечила, зазначаючи, що відповідачем жодним чином не були порушені права сторони позивача, заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки стороною позивача не надано належних і допустимих доказів. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, наведених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, в березні 2021р. [PERSON] , ввіз на територію України для вільного обігу автомобіль марки «Ford Fusion», 2014р. випуску, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] . Згідно з відповіддю на запит суду від Одеської митниці Державної митної служби України від 27 грудня 2022р. № 7.10-4/28.1-02/8.19/19801, зазначений транспортний засіб оформлено [PERSON] за митною декларацією від 01 березня 2021р. № UA500060/2021/001523. При митному оформлені вищевказаного транспортного засобу громадянином [PERSON] сплачені всі митні платежі, передбачені законодавством України, у повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина, в тому числі на вищезазначений транспортний засіб. З матерів спадкової справи № 1460/2021 заведеної 07 вересня 2021р. після смерті [PERSON] , вбачається, що до спадкоємців першої черги за законом належить позивачка, як дружина померлого. 02 грудня 2021р. постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений автомобіль після смерті [PERSON] , оскільки за життя останній не здійснив заходи щодо реєстрації зазначеного вище автомобіля, у зв`язку з чим спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця на цей автомобіль. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України). За змістом ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. № 1388 (далі по тексту - Порядок), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»). На зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається (п. 16 Порядку). Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. У відповідності з п. п. 4.15, п. п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається із матеріалів справи, третьою особою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як спадкоємцями за законом (позивачами) не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (зазначений вище автомобіль). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1217,0 грн.

Outcome: partial