Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~ суду\~ з\~ заявою, в\~ якій\~\~ просить\~ встановити\~ той\~ факт, що\~ [PERSON] , яка померла [INFO] є його матір`ю. Заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] .\~ Однак у свідоцтві про його народження в графі «мати» вказано прізвище на російській мові « [PERSON] ». Таким чином прізвище матері в свідоцтві про смерть та прізвище в матері в його свідоцтві про народження різняться. Оскільки він не може встановити факт родинних зв`язків позасудовим шляхом то змушений звернутись із даною заявою до суду. Просив суд встановити факт родинних стосунків, оскільки це має юридичне значення для подальшого оформлення права на спадщину. Заявник [PERSON] в судовому засіданні просив суд встановити, що померла [INFO] [PERSON] є його матір`ю. Представник заявника, адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні просив вимоги заяви задовільнити. Зазначив, що в зв`язку з перекладом прізвища матері заявника відбулась помилка та її прізвище невірно було зазначене, а тому зараз у заявника виникла необхідність встановлення факту родинних відносин. Заінтересована особа Смілянський ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява від начальника Смілянського ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області про те, що вони не заперечують проти розгляду заяви та просять провести розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, врахувавши позицію заінтересованої особи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви, враховуючи наступне. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] посилаючись на те, що він не може оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки за наявними у нього документами не можливо прослідкувати родинний зв`язок, тому просить суд встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 4.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що при видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . З копії свідоцтва про народження (виданого на російській мові) серії [NUMBER] від 11 жовтня 1965 року вбачається, що батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорту заявника серії [NUMBER] виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 01 липня 1999 року вбачається, що його прізвище зазначено « [PERSON] ». З копії заповіту від 23 серпня 2012 року вбачається, що [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] . Відповідно до копії довідки виданої ОСББ «Мазура 12» № 61 від 22 грудня 2022 року [PERSON] , яка померла [INFO] проживала разом з [PERSON] з 2017 року по вересень 2018 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали суду на те, що вони добре знайомі із заявником [PERSON] та знали його матір [PERSON] . Зазначили, що їм достеменно відомо, що [PERSON] є рідною матрі`ю [PERSON] . Таким чином, дослідженні судом матеріали справи дозволяють стверджувати, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а різниця в написанні прізвищ відбулась внаслідок перекладу його з російської мови на українську. Отже на думку суду той факт, що заявник [PERSON] є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] є доведеним. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, з якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник позбавлений можливості встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, оскільки підтверджує його право на спадщину після смерті матері, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved