Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Земельна ділянка з кадастровим номером 5323280701:01:001:0437, площею 0,25 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , спадщину після його смерті прийняв [PERSON] . 07 листопада 2022 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . У видачі свідоцтва про право власності на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю, відмовлено, оскільки частка померлого не виділена. В зв`язку із тим, що їх частки не визначені, сторони не можуть оформити свої частки, а позивач не може успадкувати частку [PERSON] . Враховуючи те, що [PERSON] є власником 3/4 частки будинку з погосподарськими спорудами, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323280701:01:001:0437, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в засідання не з`явився, направив заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги просив задовільнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, вимогами ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5323280701:01:001:0437, площею 0,25 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожному (свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 19 липня 2010 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССТ №906154 від 19 липня 2010 року). [PERSON] померла [INFO] , спадщину прийняв [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18 листопада 2005 року, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25520757, виданий 03 грудня 2010 року). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29 липня 2021 року, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70546289, виданий 07 листопада 2022 року). [PERSON] з метою реалізації своїх спадкових прав у встановлений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбана Є.О., в зв`язку з чим 07 листопада 2022 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] (з яких: 1/4 частка належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Великосорочинської сілкою радою Миргородського району Полтавської області, 1/4 частка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВРД № 840903, виданого державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори Смагою Л.М. 03 грудня 2010 року після смерті [PERSON] ). 07 листопада 2022 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбаном Є.О. прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що причиною для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 5323280701:01:001:0437 є те, що частка у власності померлого [PERSON] не виділена. Згідно з вимогами ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст.\~1218,\~ч.\~1\~ст.\~1225\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного з співвласників є не визначеним, це не позбавляє позивача права на виділ частки з майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положенням ч. 4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323280701:01:001:0437, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складають: [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] - 1/2 частки. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відтак [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/2 частку вищезазначеної земельної ділянки, тому частка [PERSON] становить 3/4 частки (1/2+1/4). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, право власності, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Відповідно до ч. 4. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За наведених вище підстав суд вважає, що право позивача на оформлення його прав підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та інтересів, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Оскільки позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved