Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

28 листопада 2022 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якої дії представник - адвокат Волков С.В., до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., - про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №35670 від 08 вересня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем [PERSON] зазначено: за виконавчим провадженням [NUMBER], відкритим приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., - щодо примусового виконання виконавчого напису за №35670 від 08 вересня 2020 року, - з позивача [PERSON] , як боржника за кредитним договором №001-22004-200213 від 20 лютого 2013 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло, на підставі договору №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, до ТОВ «ФК «Аланд», стягнуто заборгованість у розмірі 12700 гривень та витрати за вчинення виконавчого напису - у розмірі 500 гривень, тобто, у загальній сумі - у розмірі 13200 гривень, при цьому, примусове стягнення відбувається за виконавчим документом, що не підлягає виконанню, оскільки, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. допущено порушення, а саме, з дня укладання договору №001-22004-200213 від 20 лютого 2013 року - до дня вчинення виконавчого напису, минуло 7 років 6 місяців 19 днів, в той час, як, законодавчо, для фізичних осіб-боржників зазначений строк обмежений та складає 3 роки, так як нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше 1 руку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»), окрім того, відповідачем - ТОВ «ФК «Аланд» не надано нотаріусу договору, який підтверджував би наявність права вимоги за спірним кредитним договором, до того ж, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 01 листопада 2018 року - у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №001-22004-200213 від 20 лютого 2013 року - відмовлено, у відповідності до положень ст.18 ЦК України, - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом, і для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна - нотаріуси вчиняють нотаріальні написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст.87 Закону України «Про нотаріат»), при цьому, перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється КМ України, тож, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст.39 Закону України «Про нотаріат»), а саме, - Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року та - Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, однак, Постановою КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, - до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, внесено зміни, зокрема, п.2) доповнено - «Доповнити Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріального посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …» водночас, 22 лютого 2017 року - Постанова КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, - на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) - визнана не законною та не чинною, з моменту її прийняття, отже, нотаріус не мав належних підстав для вчинення виконавчого напису за кредитним договором, у зв`язку з чим, вважає останній, - таким, що не підлягає виконанню, так як оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений - не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, за відсутністю доказів безспірності заборгованості. 02 грудня 2022 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 02 грудня 2022 року, - у цивільній справі за позовом [PERSON] , від імені якої дії представник - адвокат Волков С.В., до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., - про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №35670 від 08 вересня 2020 року, - відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином. Відповідач - ТОВ «ФК «Аланд», - у строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву, - не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. - у строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, пояснень щодо позову - не надали. У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України - фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №35670, у відповідності до ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року (а.с.10), - з позивача [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №001-22004-200213 від 20 лютого 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за кредитним договором №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, є ТОВ «ФК «Аланд», - підлягає стягненню заборгованість, за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, у розмірі 12700 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту - у розмірі 5785 гривень, та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - у розмірі - 6915 гривень, а також, витрат за вчинення виконавчого напису - у розмірі 500 гривень, тобто, у загальній сумі - у розмірі 13200 гривень, із постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2020 року (а.с.11) вбачається, що 22 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на підставі виконавчого напису №35670 від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., - відкрито виконавче провадження - ВП [NUMBER] від 22 грудня 2020 року, відповідно до копії Рішення Нетішинського міського суду від 01 листопада 2018 року (а.с.13-14), яке, згідно відомостей з сайту «Судова влада. Електронний суд», набрало законної сили 03 грудня 2018 року (а.с.12) у цивільній справі №679/2101/14-ц (провадження №2/679/6/2018) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором, - у позові ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] - про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено повністю. Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси - у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист - є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України). Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору - на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень - Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України). Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст.18 ЦК України, яка регулює захист цивільних прав нотаріусом, - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом, що повністю узгоджується з приписами Закону України «Про нотаріат», - якими передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, при цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється КМ України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Процедура вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст.39 Закону України «Про нотаріат»), а саме, - Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року та - Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року. Тож, безспірність наявної за боржником заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, однак, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»), що саме і підкреслено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року (справа №754/9711/14-ц), яка зазначає, що - безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тож, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, про що зазначено у п.13 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31 січня 1992 року. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком - є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, при цьому, факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу - не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого, оскільки, обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості встановлюються судом, відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів, що сформульовано у правовому висновку ВС України (постанова від 05 липня 2017 року справа №6-887цс17). Водночас, чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця, проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження - є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу, і таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному ст.84 Закону України «Про нотаріат», про що зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 13 жовтня 2021 року (справа №554/6777/17-ц). Тож, відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, Постановою КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, - до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, внесено зміни, зокрема, п.2) доповнено - «Доповнити Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріального посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …» Водночас, 22 лютого 2017 року - Постанова КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, - на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) - визнана не законною та не чинною, з моменту її прийняття. До того ж, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б в повній мірі свідчили, або ж надавали підстави вважати, або ж можливість встановити наявність у відповідача - ТОВ «ФК «Аланд» права вимоги за спірним кредитним договором, до того ж, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 01 листопада 2018 року - у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №001-22004-200213 від 20 лютого 2013 року - відмовлено. І, враховуючи, що 08 вересня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. вчинив виконавчий напис №35670 від 08 вересня 2020 року, у відповідності до ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, зміни до якого, внесені Постановою КМ України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №622 від 26 листопада 2014 року, в частині доповнення Переліку - новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. …», - на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) - визнано не законними, з моменту її прийняття, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. керувався нормами Переліку, які, за рішенням суду, були визнані не чинними. Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01 (п.89), «Проніна проти України» (заява №63566/00 (п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04 (п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів - мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, - міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, в залежності від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії» (п.29), і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позов [PERSON] - про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса №35670 від 08 вересня 2020 року, - підлягає задоволенню, оскільки, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які, на момент вчинення виконавчого напису, на підставі рішення суду, були визнані не чинними. Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням діючого ЦПК України, та - задоволенням позовних вимог, беручи до уваги положення ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, за приписами яких - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.133 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України, і, відповідно, з огляду на конкретні обставини справи, складність провадження та надані адвокатом послуги за результатами розгляду, враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності, з урахуванням виконаної роботи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на користь позивача - [PERSON] : судовий збір, сплачений позивачем - [PERSON] при зверненні до суду з позовом, що становить суму у розмірі 992 гривні 40 копійок, згідно квитанції №0.0.2753106046.1 від 23 листопада 2022 року, витрати на професійну правничу допомогу, що становлять суму у розмірі 3000 гривень, оскільки, суд прийшов до переконання щодо задоволення позову, визначені суми підтверджуються наданими до суду документами, знайшли своє відтворення у матеріалах цивільного провадження і, на переконання суду, будуть достатніми і справедливими у даному випадку, так як є - співмірними із: складністю справи та виконаними/наданими адвокатом робами/послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання/надання відповідних робіт/послуг, обсягом виконаних/наданих адвокатом робіт/послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони, а також, публічним інтересом до справи. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.1212, 1213 ЦК України,

Outcome: approved