Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-16 00:00:00

26.10.2022 представник КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" адвокат Біленко О. О. звернувся до суду з позовною заявою,\~а 28.10.2022 - із заявою про уточнення позовних вимог та 09.11.2022 - з уточненою позовною заявою, до [PERSON] з вимогою визнати відповідача, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток, який розташований по [ADDRESS] , належав до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області. Згідно п. 5.2 Статуту КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, майно підприємства є комунальною власністю Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради і закріплюється за ним на праві господарського відання. Відповідно рішення XX сесії VII скликання Зміївської міської ради № 1-ХХ від 07.06.2017 гуртожиток за вказаною адресою закріплено на праві господарського відання за Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства. У вказаному гуртожитку зареєстрований відповідач, однак фактично в гуртожитку за вказаною адресою не проживає та не проживав на протязі останніх трьох років. Особа відповідача мешканцям будинку взагалі не відома. Те, що відповідач не проживає в гуртожитку протягом останніх трьох років свідчить про обрання ним іншого постійного місця проживання та відсутність у нього намірів зберігати право на проживання у гуртожитку за місцем реєстрації та втрату інтересу до вказаного житла. \~ \~ \~ \~ Тому, позивач вважає, що має право звернутися до суду з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Іншим шляхом, ніж зверненням до суду, позивач не може захистити своє порушене право. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.11.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, і роз`яснено, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і йому повернута. 09.11.2022, в установлений судом строк, представник позивача адвокат Біленко О. О. подав уточнену позовну заяву. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.11.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.12.2022. 01.12.2022, 13.01.2023 судовий розгляд не відбувся у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду. При цьому, відповідач [PERSON] жодного разу до суду не з`явився. 17.02.2023 під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] який повідомлявся про час і місце судового розгляду повістками, направленими рекомендованими листами, останній з яких повернувся не врученим з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 63), а також через оголошення на офіційному Веб-сайті Судової влади України (а. с. 61), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, хоча мав для цього достатньо часу. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд не має відомостей про причину неодноразової повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача, та що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а також докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, досліджених під час судового розгляду, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спірним є право користування відповідача [PERSON] житловим приміщенням у гуртожитку по [ADDRESS] , що належала до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] та Витягом КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24841612 від 18.12.2009 (зв. а. с. 2, а. с. 35), а Рішенням V сесії VII скликання Харківської обласної ради № 199-VII від 23.06.2016 передане зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області у комунальну власність територіальної громади м. Змієва, на підставі звернення КЗОЗОТС "Занки" від 30.05.2016 №\~40 та від 31.05.2015 № 403 (а. с. 50, 51). Рішенням ХІІ сесії VII скликання Зміївської міської ради № 14-ХІІ від 30.09.2016 прийнято у комунальну власність територіальної громади Зміївської міської ради із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області гуртожиток, що обліковується на балансі КЗОЗ "Обласний туберкульозний санаторій "Занки" та розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 49). Рішенням ХІХ сесії VII скликання Зміївської міської ради № 13-ХІХ від 26.05.2017 затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади Зміївської міської ради із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області гуртожитку, що обліковується на балансі КЗОЗ "Обласний туберкульозний санаторій "Занки" та розташований за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Бутівська, 5" від 23.05.2017 (а. с. 52). Рішенням XX сесії VII скликання Зміївської міської ради № 1-ХХ від 07.06.2017 гуртожиток за вказаною адресою закріплено на праві господарського відання за Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (а. с. 2). Згідно п. 1. 1. Договору на закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради, за підприємствами, установами та організаціями на праві господарського відання, укладеного 08.06.2017 між Зміївською міською радою, в особі міського голови Кучкова П. В., що діє на підставі статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з однієї сторони та Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (надалі користувач), в особі виконуючого обов`язки начальника управління Маковецької В. М., що діє підставі Статуту, з другої сторони, та Акта приймання-передачі майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради", предметом договору є передача Уповноваженим органом Користувачеві на підставі рішення XX сесії Зміївської міської ради VII скликання від 07 червня 2017 року № 1-ХХ "Про закріплення на балансі Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства, на праві господарського відання, нерухомого майна: гуртожитку, що перебуває в комунальній власності територіальної громади Зміївської міської ради та розташований по вул. Бутівській, 5, м.\~Змієва" (а. с. 47, 48). Рішенням XVII сесії VIIІ скликання Зміївської міської ради від № 1499-XVII-VIIІ від 18.11.2021 змінено назву Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства (код ЄДРПОУ 03358720) на Комунальне підприємство "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (ЄДРПОУ 03358720) та затверджено статут КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (ЄДРПОУ 03358720) у новій редакції (а. с. 13). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області є [PERSON] (а. с. 34). Згідно п. 5.2 Статуту КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, майно підприємства є комунальною власністю Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради і закріплюється за ним на праві господарського відання за рішенням Засновника. Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, закріпленим за ним Засновником, з обмеженням правомочності щодо окремих видів майна за рішенням Засновника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами України (а. с. 8-11, 36-39). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у спірному житловому приміщенні гуртожитку підтверджується відомостями Списку осіб, місце проживання яких зареєстроване в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та довідкою Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 627 від 11.10.2022 (а. с. 3-5, 20). Згідно листа КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 30/05/22 від 16.05.2022 вбачається, що згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІЗМА" по будинку за адресою: [ADDRESS] : кількість житлових кімнат - 100, із них приватизовані та знаходяться в процесі приватизації наступні кімнати: 22, 23, 25, 27, 29, 3, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 44, 48, 50, 52, 51, 53, 55, 57, 56, 58, 60, 54, 61, 62 63, 65, 67, 69, 68, 70, 72, 73, 74, 76, 78, 80, 82, 83, 84, 85, 87, 86, 89, 88, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97, 96, 100, 101, 102, 104, 103, 105, 106, 108, 117, 119, 112, 118, 120, 121, 123, 122, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137. На першому поверсі будівлі житлових кімнат не обліковується (а. с. 5-6). З акта про встановлення факту проживання, складеного 08.08.2022 директором КП "Зміївське ВУЖКГ" Горбуновим Р. О., в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , відповідно до інформації Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради від 11.07.2022, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , без зазначення кімнати, але фактично за вказаною адресою не проживає та не проживав на протязі останніх трьох років. Також, особа відповідача мешканцям гуртожитку взагалі не відома, кімнату проживання не встановлено (а. с. 7). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про відомі їй обставини відсутності відповідача [PERSON] на протязі останніх трьох років, який у гуртожитку ніколи не проживав та житлово-комунальні послуги не сплачував, чим підтвердила відомості вказаного вище акта про встановлення факту проживання. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції станом на час подання позовної заяви), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Представниками позивача надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому приміщенні, належному на праві господарського\~віданняКП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позовної заяви. За таких обставин, позовна заява КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки представники позивача у позовній заяві та під час розгляду справи не вимагали відшкодування за рахунок відповідача судових витрат по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалося.

Outcome: approved