Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, при цьому протягом тривалого часу подружнє життя погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримують, при цьому позивач зазначає, що спроби примирення не дають бажаних результатів. 30.09.2022 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 11.11.2022 та 12.12.2022 від відповідача до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю в місті Києві, та у зв`язку з завантаженістю на роботі. Судові засідання, призначені на 15.11.2022 та 12.12.2022, відкладено. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, вимоги позову при цьому підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подав клопотання, аналогічне з попереднім про відкладення судового засідання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.07.1990 Палацом реєстрації одружень та новонароджених, а/з 3238. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач категорично не бажає. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, а також на те, що позивач просить не надавати строк для примирення, суд враховує також, що з моменту подачі позову - 22.09.2022 до дати судового засідання - 26.01.2023 пройшов тривалий час і сторони не дійшли згоди, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved