Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» - Мацкевич Д.А. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно заявлених вимог, представник позивача просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №400100044585023 від 16 квітня 2013 року в розмірі 361 521,66 грн на користь ТОВ «Мегаінвест Сервіс». (а.с.40-42) Вимоги позову обґрунтовані тим, що 16 квітня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №400100044585023 від 16 квітня 2013 року, згідно умов якого кредитор надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 250 000,000 грн, строком користування з 16 квітня 2013 року по 16 квітня 2033 року, кредит надається на оплату за нерухоме майно - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між банком та [PERSON] було укладено: договір іпотеки від 16 квітня 2013 року, та договір поруки з [PERSON] від 16 березня 2013 року №400100044585023/П. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги» за кредитним договором №400100044585023» від 16 квітня 2013 року, відповідно до умов якого, серед іншого, відступлено права вимоги за кредитним договором (початковий) №400100044585023 від 16 квітня 2013 року (боржник [PERSON] ), договором застави (Іпотечний договір) від 16 квітня 2013 року (заставодавець - [PERSON] ), договором поруки №400100044585023/П від 16 квітня 2013 року. ТОВ «Мегаінвест Сервіс» став переможцем в електронних торгах, у зв`язку з чим, 04 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено Договір №2141/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого банк передав позивачу у власність права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором та договорами забезпечення, а також передав кредитний договір №400100044585023 з додатками; іпотечний договір; кредитну справу по відповідачу. Представник позивача зазначає, що [PERSON] умови кредитного договору та іпотечного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялась, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного та іпотечного договору, з попередженням про наміри звернення стягнення на предмет іпотеки. Останній платіж, який було здійснено відповідачем за кредитним договором - здійснено в період з 16 січня 2020 року по 04 лютого 2020 року та починаючи з 04 лютого 2020 року по дату звернення з цим позовом жодного платежу на користь позивача відповідачем не було здійснено. Загальна заборгованість відповідачів - 361 521,66 грн, яка складається із: заборгованість по кредиту за кредитним договором - 203 600,06 грн; штрафу відповідно до п.5.1. кредитного договору - 62 500,00 грн та штрафу відповідно до п. 3.5. договору іпотеки - 95 421,60 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 50-52). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільницького О.О. про закриття провадження у цивільній справі (а.с.72-73). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року закрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення штрафу на підставі п.5.1 кредитного договору в розмірі 62 500,00 грн та штрафу за порушення п.3.4 іпотечного договору в розмірі 95 421,60 грн (а.с.86-87). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 12 січня 2022 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Ільницьким О.О. направлено до суду відзив на позовну заяву, який отримано судом 07 лютого 2022 року (а.с.91-96). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільницького О.О. про поновлення строку на подання відзиву, відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільницького О.О. - залишено без розгляду (а.с.108-109). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільницького О.О. про витребування письмових доказів (а.с.110). 24 січня 2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Ющенко О.С. направила до суду додаткові пояснення по справі, які не є заявою по суті справи в розумінні положень ст.174 ЦПК України, якою закріплено, що учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. (ч. 5 ст. 82 ЦПК України) Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи вироком суду. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року у справі №755/7988/20 позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання договору недійсним, скасування рішення, витребування майна - залишено без задоволення. (а.с.61-65) Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у справі №755/7988/20 рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року скасовано, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання договору недійсним, скасування рішення, витребування майна задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , виданий 14 лютого 2020 року за адресою [ADDRESS] , укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51152935 від 14 лютого 2020 року 19:04:39 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] за [PERSON] . В іншій частині позову відмовлено. Так, постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у справі №755/7988/20 встановлено наступне: «Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 400100044585023, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 250 000,00 грн.; строк користування з 16.04.2013 по 2033 рік; повернення кредиту має відбуватися згідно графіку, який є невід`ємною частиною договору; кредит надається на оплату за нерухоме майно - квартира [ADDRESS] ; за користування кредитом щомісячно має сплачуватися процентна винагорода в розмірі 18,9 % річних. В день укладання кредитного договору позичальник укладає договір поруки з [PERSON] ; договори страхування з ТДВ «СК «АКСОР». 16.04.2013 між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір поруки № 400100044585023/П. 16.04.2013 між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, який укладений одночасно з договором купівлі-продажу квартири та забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором. Предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] . 06.12.2013 на адресу [PERSON] направлене повідомлення про відступлення, підписане ПАТ «Астра Банк» та АТ «Дельта Банк». У період з 07.04.2014 по 16.04.2019 між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування», ПАТ «СК «Арсенал Страхування», ПАТ «СК «Юнівес» були укладені договори добровільного страхування майна фізичних осіб. 19.03.2019 ПАТ «Дельта Банк» направив [PERSON] повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання та надання копій платіжних документів про сплату страхових внесків за кредитним договором № 400100044585023 від 16.04.2013 та Іпотечний договір від 16.04.2013. В повідомленні зазначено, що починаючи з 16.04.2014 в матеріалах кредитної справи відсутні страхові платежі, документи, що підтверджують виконання зобов`язань щорічних чи квартальних страхових платежів за Договорами страхування щодо страхування ризиків відносно предмету іпотеки, що є грубим порушенням умов договору. Також в повідомленні звернуто увагу на те, що згідно п.3.1. Іпотечного договору від 16.04.2013 іпотекодержатель має право у разі порушення іпотекодавцем обов`язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки, достроково вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності п.5.2 Іпотечного договору, після спливу 30 днів з часу отримання повідомлення та ненадання в цей період платіжних документів про сплату страхових внесків, вони як іпотекодержатель, мають намір звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-01-03-000129-b 27.01.2020 відбувся електронний аукціон, власник активів (майна) є ПАТ «Дельта Банк», переможцем став учасник - ТОВ «Мегаінвест Сервіс», склад лоту - право вимоги за кредитним договором № 400100044585023 від 16.04.2013, укладеним з фізичною особою. Забезпечення: 1.двокімнатна квартира, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , іпотекодавцем є позичальник. 2. Договір поруки з фізичною особою. Ціна продажу лоту 196 534,46 грн. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 04.02.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» банк відступив шляхом продажу товариству належних банку права вимоги до позичальників, заставодавців, іпотекодавців, поручителів зазначених в додатку до договору. Згідно Акту приймання-передачі кредитної справи від 04.02.2020 ПАТ «Дельта Банк» в особі представника, що діє на підставі довіреності виданої УО ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк», передав, а ТОВ «Мегаінвест Сервіс» прийняв кредитну справу по позичальнику [PERSON] - кредитний договір № 400100044585023 від 16.04.2013, Іпотечний договір від 16.04.2013, Договір поруки № 400100044585023/П від 16.04.2013. 07.02.2020 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приват-Оцінка» складено Звіт про оцінку майна - квартири [ADDRESS] , яким визначено ринкову вартість вказаної квартири станом на 07.02.2020 - 229 950,00 грн., без ПДВ. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 14.02.2020 ТОВ «Мегаінвест Сервіс» (іпотекодержатель, продавець), діючи відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», продав, а [PERSON] (покупець) купила квартиру [ADDRESS] . Право на продаж вказаного майна будь-якій особі належить іпотекодержателю на підставі Іпотечного договору від 16.04.2013, Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 04.02.2020. Вказаний договір посвідчений ПН КМНО Золотих О.О., договір зареєстровано в реєстрі за № 11. На підставі вказаного договору 14.02.2020 ПН КМНО Золотих О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості за [PERSON] » «В свою чергу, позивачка належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, і, як наслідок, [PERSON] простроченої заборгованості станом на 04.02.2020 не мала, що підтверджується відповідними банківськими виписками та розрахунком заборгованості за договором кредиту № 400100044585023 від 16.04.2013, тобто, станом на 04.02.2020 у [PERSON] відсутня прострочена заборгованість (несвоєчасна сплата чергового платежу) за Кредитним договором № 400100044585023 від 16.04.2013 (т. 1 а.с. 108, 109-173). 19.03.2019 ПАТ «Дельта Банк», направив [PERSON] повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання, в якому ставилось питання про усунення порушень, які об`єктивно не можуть бути усунені зі сплином часу, і не вимагаються усунення цих порушень на майбутнє, оскільки договірні відносини між сторонами тривають, з чого можливо зробити висновок про суто формальну причину для направлення такої вимоги, не пов`язану з реальним відновленням порушених прав банку щодо збереження предмету іпотеки. Слід, також, звернути увагу на те, що вказане повідомлення підписано особою без зазначення її прізвища, посади і необхідного обсягу повноважень для підписання і направлення від імені банку такого повідомлення. Без чого не можливо стверджувати, що повідомлення оформлено належним чином, у відповідності до вимог закону, і його направлено іпотекодавцю (позивачу) буде мати для останнього правові наслідки, передбачені договором про іпотеку. Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2020 та постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 у цивільній справі № 755/4684/20, та постановою Київського апеляційного суду від 08.04.2021 у цивільній справі № 755/14389/20 встановлено відсутність з боку позивачки порушень кредитного договору № 400100044585023 від 16.04.2013.» Крім того, як убачається з матеріалів справи, 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким, в тому числі, були відступлені права вимоги банку за кредитним договором №400100044585023 від 16 квітня 2013 року. (а.с.14-17) 16 квітня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір поруки № 400100044585023/П, згідно умов якого поручитель взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору №400100044585023 від 16 квітня 2013 року та у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. (а.с.12-13) Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.2.5. кредитного договору №400100044585023 від 16 квітня 2013 року, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 16 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 4032,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо видачі кредитних коштів не оспорюються стороною відповідачів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як вже зазначалось вище та встановлено постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у справі №755/7988/20 позичальник [PERSON] належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, і, як наслідок, [PERSON] простроченої заборгованості станом на 04 лютого 2020 року (на дату відступлення ПАТ «Дельта Банк» позивачу права вимоги) не мала, що підтверджується відповідними банківськими виписками та розрахунком заборгованості за договором кредиту №400100044585023 від 16 квітня 2013 року. При цьому, станом на дату укладання між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» договору купівлі-продажу прав вимоги від 04 лютого 2020 року, ПАТ «Дельта Банк» здійснило розрахунок заборгованості за договором кредиту №400100044585023 від 16 квітня 2013 року, згідно якого сума поточної заборгованості за тілом кредиту становить 203 600,06 грн (а.с.23). Вказаний розрахунок містить періоди нарахування та суми внесених на погашення кредитної заборгованості коштів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що станом на дату набуття позивачем справа вимоги, відповідач - позичальник [PERSON] мала поточну заборгованість за тілом кредиту в сумі 203 600,06 грн, стягнення якої є предметом спору в даній справі, з урахуванням закриття ухвалою суду провадження у справі в частині вимог про стягнення штрафів. Слід констатувати, що матеріали справи не містять повідомлення ТОВ «Мегаінвест Сервіс» про відступлення права вимоги, як і вимоги позивача про сплату заборгованості за кредитом. Проте, вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості за договором кредиту №400100044585023 від 16 квітня 2013 року після 04 лютого 2020 року як на користь нового кредитора ТОВ «Мегаінвест Сервіс» так і на користь ПАТ «Дельта Банк». Отже в даному випадку відсутні докази належного виконання боржником свого обов`язку й первісному кредитору в розумінні ч.2 ст. 516 ЦК України. Крім того, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду 01 жовтня 2021 року (а.с.29), спір між сторонами, що виник з кредитного договору №400100044585023 від 16 квітня 2013 року, вже був предметом судового розгляду в трьох цивільних провадженнях, в двох з яких (на час звернення ТОВ «Мегаінвест Сервіс» до суду з позовом, що розглядається в даному проваджені) рішення суду набрали законної сили. Отже відповідач - позичальник [PERSON] безумовно була обізнана про відступлення права вимоги на користь позивача. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За умовами кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно з п.2.5., 2.6. цього договору, протягом одного календарного місяця (пп.3.2.5. кредитного договору). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору №400100044585023 від 16 квітня 2013 року, забезпеченого порукою [PERSON] в частині своєчасного повернення кредиту, тому з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 203 600,06 грн. Таким чином позов, з урахуванням закриття провадження у справі в решті позовних вимог, підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1 729,50 грн (3 459,00 / 2) з кожного відповідача. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. В позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи, приблизно складає 100 000,00 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч. 8 ст.141 ЦПК України) Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу. Також в матеріалах справи відсутня заява про подачу відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved