Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-08 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з метою придбання житла познайомилася із відповідачкою [PERSON] , яка повідомила, що є власником житлового будинку із присадибною земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , і має намір продати свою нерухомість. На початку квітня місяця 2022 року позивачка оглянула будинок та присадибну ділянку, який їй сподобався, і вона виявила бажання його придбати за обумовлену із відповідачкою ціною в розмірі 50\~000 грн. 00 коп. При цьому відповідачка повідомила, що для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку та присадибної ділянки їй необхідно оформити належним чином правовстановлюючі документи на нерухомість, хоча до цього запевняла, що з документами усе в порядку. Відповідачка запропонувала позивачці сплатити завдаток за будинок із земельною ділянкою в розмірі 40000 грн. 00 коп. для того, щоб будинок в подальшому був придбаний останньою і за узгодженою ціною. 13.04.2022 року на виконання усної домовленості щодо наступного укладення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] позивачка передала [PERSON] попередньо обумовлену суму в розмірі 40000 грн. 00 коп., а остання зобов`язалась до 13.10.2022 року оформити на своє ім`я усі необхідні документи для укладення нотаріального договору купівлі-продажу будинку, зняти з реєстрації зареєстрованих у будинку осіб та укласти до вказаної дати з позивачкою договір купівлі-продажу. Виконання позивачкою домовленості щодо передачі грошей у рахунок авансу та зобов`язання відповідачки оформити до 13.10.2022 року документи і укласти до цієї дати договір купівлі-продажу будинковолодіння підтверджується письмовою розпискою [PERSON] , яка була складена в присутності свідків 13.04.2022 року. Однак, у порушення своїх зобов`язань, як і станом на обумовлену в розписці дату, так і на день звернення до суду, відповідачка свої зобов`язання не виконала: документи, необхідні для укладення в нотаріальній конторі договору купівлі-продажу будинку із земельною ділянкою, не надала; особи, які зареєстровані в будинку, з реєстрації зняті не були, відповідно договір купівлі-продажу не укладався. На даний час позивачка у спірному будинку не проживає, а винаймає житло в м. Погребище. На телефонні дзвінки позивачки відповідачка не відповідає, сплачені кошти в рахунок авансу добровільно не повернула, що змусило позивачку звернутися за захистом своїх прав до суду. Посилаючись на вказані обставини та положення 546, 570, 571, 635 ЦК України, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аванс за розпискою від 13.04.2022 року в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 14,15). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи 22.12.2022 року та 09.02.2023 року повторно не з`явилася в судове засідання, причин неявки суду не повідомила, відзив не надала.\~ Згідно із ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України.\~ 09.02.2023 року в судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, а також пояснила, що передала відповідачці [PERSON] за будинок аванс в розмірі 40000 грн. 00 коп., зробила в ньому ремонт, проте остання документи на будинок позивачці не надала. Позивачка у вказаному будинку не проживає. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Голівський В.В. вважав за можливе провести судове засідання без участі відповідачки та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Також пояснив, що позивачка передала 40000 грн. 00 коп. авансу відповідачці, проте остання свої зобов`язання не виконала. Щодо розрахунку в позові 2000 доларів США, то це є опискою в позовній заяві. Вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ст.ст.570, 571 ЦК України в сукупності зі ст. 1212 ЦК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Заслухавши думку позивачки та її представника адвоката Голівського В.В., дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильності вирішення спору, визначившись із нормами матеріального права, предметом правового регулювання яких є спірні правовідносини, суд встановив наступне. Згідно розписки від 13.04.2022 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. в рахунок завдатку за купівлю-продаж житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Загальна сума купівлі-продажу становить 50000 грн. 00 коп. Згідно вищевказаної розписки відповідачка по справі [PERSON] зобов`язувалася до 13.10.2022 року приватизувати на себе вище згадані присадибні ділянки та виготовити правовстановлюючі документи на них. Крім того, зобов`язувалася до 13.10.2022 року зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані у вище вказаному будинку, а саме: [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 2002 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження. Вказана розписка написана власноручно відповідачкою [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є\~правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана вчинити\~на користь\~другої сторони\~(кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~передбачено,\~що зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно із ч. 3\~ст.\~571\~ЦК України у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Аванс у цивільному праві - це грошова сума або інша майнова цінність, яка передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку, який при не виконанні договору стороною, що дала завдаток, нею втрачається, аванс у разі порушення умов договору повертається стороні, яка його видала. Як і завдаток, аванс служить доказом укладення договору, але, на відміну від завдатку, не є способом забезпечення виконання зобов`язання. Тому будь-яка попередня плата вважається авансом, якщо в договорі немає прямої вказівки на те, що ця плата є завдатком. При належному виконанні договірного зобов`язання аванс включається в загальний рахунок остаточної плати. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов`язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов`язання. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення у всіх випадках невиконання договору. Частиною 1\~статті 635 ЦК України\~встановлено,\~що попереднім\~є договір,\~сторони якого\~зобов`язуються\~протягом певного\~строку (у\~певний термін)\~укласти договір\~в майбутньому\~(основний\~договір)\~на умовах,\~встановлених попереднім\~договором. Законом\~може бути\~встановлено обмеження\~щодо строку\~(терміну),\~в який\~має бути\~укладений основний\~договір на\~підставі попереднього\~договору. Істотні\~умови основного\~договору,\~що не\~встановлені попереднім\~договором,\~погоджуються у\~порядку,\~встановленому сторонами\~у попередньому\~договорі,\~якщо такий\~порядок не\~встановлений актами\~цивільного законодавства. Попередній\~договір укладається\~у формі,\~встановленій для\~основного договору,\~а якщо\~форма основного\~договору не\~встановлена,\~-\~у письмовій\~формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У даному випадку суд встановив, що сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, але ні попередній, ні основний договір купівлі-продажу сторони не уклали, а відтак отримані за розпискою кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. є авансом. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду України від 13.02.2013 року в справі №6-17цс12 та Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18. У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку не укладено, то передана відповідачці сума коштів у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. є авансом та має бути повернута позивачці. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~визначено,\~що достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зважаючи на викладене, позовні вимоги щодо стягнення на користь позивачки із відповідачки суми авансу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. суд вважає законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~частин 1,\~2\~ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, позивачкою [PERSON] згідно квитанції № 0.0.2718693024.1 від 24.10.2022 року сплачено судовий збір при подачі до суду позовної заяви в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на її користь.

Outcome: approved