Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

позивачка [PERSON] 09.09.2022 звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 4 травня 1996 року у Купчинецькій сільській Раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 4 травня 1996 року зареєстровано шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі у них народилось семеро дітей, четверо з яких є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними виявився невдалим, у них різні погляди на життя, несумісні характери, внаслідок чого часто виникали сварки та конфлікти. Також відповідач піднімав на неї руку та вчиняв домашнє насильство. Шлюб між ними існує формально, сторони проживають окремо з липня 2022 року, спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем є неможливим, внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків та суперечить її інтересам. Ухвалою від 22.09.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ухвали суду від 26.10.2022 сторонам надано строк на примирення з метою збереження сім`ї 2 (два) місяці, провадження у справі до закінчення строку для примирення сторін зупинено. Ухвалою суду від 16.01.2023 провадження у справі поновлено, судовий розгляд продовжено. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 08.02.2023 позов підтримала з підстав, наведених в такому, просила позовні вимоги задовольнити. Додатково зазначила, що протягом терміну, наданого судом для примирення, вони із відповідачем не примирились. Відповідач [PERSON] в судове засідання 08.02.2023 не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 25.01.2023 відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, вважає, що їх сім`ю можна зберегти. Окрім цього, вказав, що протягом строку, наданого судом для примирення, він із дружиною не примирився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 4 травня 1996 року у Купчинецькій сільській Раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1 (а.с.6). У шлюбі у сторін народилось семеро дітей, четверо з яких на даний час є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9,10). Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] стверджує, що шлюб із відповідачем [PERSON] існує формально, а відтак збереження шлюбу, із врахування усіх вказаних вище обставин, суперечить її інтересам. Протягом строку, наданого судом для примирення, учасники справи не примирились. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved