Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

29.04.2020 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, збільшивши 26.07.2021р. вимоги якого, просить визнати недостовірною та такою, шо порушує право [PERSON] на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, інформацію, що була поширена [INFO] о 16 год. 08 хв. в мережі інтернет на веб-сайті: [INFO] , власником якого є ТОВ «Золота Середина», у статті під назвою: «Бизнес общий: харьковскую «Самопоміч» уличили в сотрудничестве с Кернесом», яка серед іншого містить наступні твердження: «Как оказалось, семья [PERSON] связана лично с Кернесом, партнером которого она и ее семья является уже долгие годы. Так, еще в 2012 году под предлогом "государственного и частного партнерства" частная компания, фирма ЧАО "Завод Строй Гидроприбор", которая принадлежит отцу депутата [PERSON] , построила на территории городского рынка автовокзал. Суть "партнерства" в том, что Счисленок строит автовокзал (сверхприбыльный бизнес) на земле своего предприятия, а город сносит вокруге все магазинчики и киоски, а также кладет за деньги всех харьковчан дорогу и коммуникации к вокзалу, принадлежащему частной компании". Зобов`язати ТОВ «Золота Середина» та [PERSON] на протязі 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили за власні кошти здійснити спростування недостовірної інформації шляхом розміщення на тому ж сайті спростовуючої інформації за змістом, вказаним позивачем. Визнати вказану інформацію недостовірною та такою, що порушує право позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації та стягнути з відповідачем завдану позивачу моральну шкоду і судові витрати у справі. Заявлені вимоги мотивував тим, що [INFO] , під час ознайомлення з медійними статтями у мережі інтернет, ним зафіксовано наявність статей на веб-сайтах: [INFO] (публікація 18.03.2016 р.) та www.obozrevatel.com (публікація 21.03.2016 р.), які містять ганебну неправдиву інформацію відносно нього та його доньки [PERSON] , що безпідставно поширена ЗМІ та порочить честь, гідність і ділову репутацію позивача, який вважає себе публічною особою, оскільки є громадським діячем, підприємцем та меценатом з благодійності, яку розпочав ще 28.07.2004 р., коли був обраний Президентом Благодійного фонду «Слобідський край». Вказане призвело до психологічних страждань та травматизму, а тому розмір завданої йому моральної шкоди оцінює в 47230 грн. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач ТОВ «Золота Середина» у поданому до суду відзиві проти задоволення позову заперечував в повному обсязі через безпідставність такого та просив застосувати до заявлених вимог строки позовної давності. Справу просив слухати у відсутності його представника. Відповідач [PERSON] у справі в судове засідання повторно не з`явився, судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не надсилав. Третя особа, у поданих до суду поясненнях, вимогу позову підтримала та просила задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [INFO] о 16 год. 08 хв. в мережі інтернет на веб-сайті: www.obozrevatel.com опубліковано статтю під назвою: «Бизнес общий: харьковскую « [INFO] » уличили в ссотрудничестве с Кернесом», що серед іншого містить наступні твердження: « [PERSON] оказалось, [PERSON] связана лично с Кернесом, партнером которого она и ее семья является уже долгие годы. Так, еще в 2012 году под предлогом "государственного и частного партнерства" частная компания, фирма ЧАО "Завод Строй Гидроприбор", которая принадлежит отцу депутата [PERSON] , построила на территории городского рынка автовокзал. "Суть "партнерства" в том, что Счисленок строит автовокзал (сверхприбыльный бизнес) на земле своего предприятия, а город сносит вокруге все магазинчики и киоски, а также кладет за деньги всех харьковчан дорогу и коммуникации к вокзалу принадлежащему частной компании"(а.с. 30 т.1). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (в ред. 01.01.2016 р.), друковані засоби масової інформації в Україні видаються державною мовою, а також іншими мовами. Тобто, мовою оригіналу сайту Інтернет видання «Обозреватель» (www.obozrevatel.com) є українська та, разом з тим, доступний переклад російською мовою. Стаття «Бізнес загальний: харківську "Самопоміч" викрили у співпраці з Кернесом» від 21.03.2016 р., 16:08, видана та поширена мовою оригіналу в мережі інтернет на веб-сайті: [INFO] (надалі - стаття), має, окрім іншого, наступний зміст: «Як виявилося, [PERSON] пов`язана особисто з [PERSON] , партнером якого вона і її сім`я є вже довгі роки. Так, ще в 2012 році під приводом "державного і приватного партнерства" приватна компанія, фірма ПрАТ "Завод Строй Гідроприлад", яка належить батьку депутата [PERSON] , побудувала на території міського ринку автовокзал. "Суть "партнерства" в тому, що Счисленко будує автовокзал (надприбутковий бізнес) на землі свого підприємства, а місто зносить навколо всі магазинчики і кіоски, а також кладе за гроші всіх харків`ян дорогу і комунікації до вокзалу, який належить приватній компанії", - говориться в розслідуванні.» (а.с. 155-158 т. 1). Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», для ідентифікації осіб та верифікації інформації про них з Реєстру до Автоматизованого інформаційного комплексу освітнього менеджменту та Єдиної державної електронної бази з питань освіти в режимі електронної інформаційної взаємодії передається така інформація: реквізити паспортного документа особи (серія, номер, дата видачі паспорта громадянина України, назва уповноваженого суб`єкта, що видав документ, строк дії (за наявності), а для дитини віком до 14 років, крім іноземців та осіб без громадянства, - серія та номер свідоцтва про народження або реквізити документа про реєстрацію народження, виданого компетентним органом іноземної держави і легалізованого у встановленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; \~інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) (за наявності). Тобто, паспорт громадянина України та інформація про податковий номер є документами, що посвідчують особу власника та підтверджують громадянство України. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 11.11.1997 р. МВМ Дзержинського РВХМУ УМВС України в Харківській області та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.06.1997 р. видані на ім`я [PERSON] , [INFO] (російською [PERSON] ) (а.с. 12-16 т.1). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи може зазнавати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції. Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не містить відомостей про юридичну особу ПрАТ "Завод Строй Гідроприлад" (а.с. 159-161 т. 1). Крім того, позивачем не надано суду доказів родинного зв`язку з третьою особою, щоб підтвердили його належність до сім`ї [PERSON] , безпосередньо якої стосується викладена у статті інформація. Статтею 201 ЦК України встановлено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина п`ята статті 12 ЦПК України покладає на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з вимогами ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач, - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та нести ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. З аналізу вказаних норм права можна зробити висновок про те, що особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання із відповідним доведенням обставин, що стали причиною для звернення з позовом до суду. У той час, як суд зобов`язаний з`ясувати, в чому саме полягає порушення прав позивача. Посилання позивача на висновки експерта, є письмовими доказами, що не мають вирішального значення для вирішення справи. Оскільки позивач [PERSON] , за відсутності достатніх правових підстав, без відповідного доведення обставин, що стали причиною для зверення, звернувся до суду із вимогою, предеметом якої є особисте немайнове благо, суд приходить до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed