Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

27 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 05 жовтня 1968 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська. Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2020 року. Сторони спільного господарства не ведуть, а подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 24 січня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що просить покласти судові витрати на нього і не стягувати їх з відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 05 жовтня 1968 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в у своїй заяві зазначив, що судові витрати залишити за ним, на підставі чого суд вважає можливим, в порядку ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати по справі на позивача.

Outcome: approved