Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку уточнила 15 лютого 2023 року, в якій остаточно просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю, а саме 27/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19 травня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2889, позивач є власником 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . 29 вересня 2014 року у належній їй на власності частині житлового будинку було зареєстровано відповідача - [PERSON] , який не є співвласником означеного помешкання. Відповідач є сином позивача. З часу досягнення повноліття відповідач з 2016 року не проживає у належній позивачу частині житлового будинку, а проживає у місті Кам`янське Дніпропетровської області. Відповідач ніколи не брав та не бере участі в утриманні майна за місцем реєстрації, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим створює позивачу додаткові перешкоди у користуванні своєю власністю. Родинні та сімейні відносини позивач з відповідачем не підтримують з моменту досягнення останнім повноліття. З позивачем відповідач не спілкується. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У разі здійснення будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, і з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. При цьому, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у належній позивачу частині будинку близько 6 років, спільного господарства вони не ведуть, однак до теперішнього часу відповідач залишається зареєстрованим у належній позивачу частині будинку, його реєстрація створює позивачу як співвласнику майна, перешкоди у користуванні і розпорядженні майном. Будь-які законні підстави для збереження за відповідачем права користування майном позивача відсутні. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19 травня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2889, на праві власності належить 27/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 788 кв.м. з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами (а.с. 9-10). У Довідці № 14296 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій 18 листопада 2021 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, зазначено, що відповідно до даних, зазначених в Електронній картотеці, за адресою: [ADDRESS] (27/100 частка домоволодіння) до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] (співвласник, зареєстрована з 17 вересня 2001 року), [PERSON] (чоловік, зареєстрований з 10 червня 2004 року), [PERSON] (зареєстрований з 29 вересня 2014 року), [PERSON] (зареєстрований з 18 вересня 2000 року), [PERSON] (зареєстрована з 23 липня 2002 року), [PERSON] (зареєстрований з 18 травня 1999 року) (а.с. 11). У відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-4854 від 20 жовтня 2022 року також вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 29 вересня 2014 року по теперішній час (а.с. 18). При цьому,\~у позовній\~заяві позивач\~наполягала на\~тому,\~що відповідач [PERSON] \~не проживає\~у належній\~позивачу частині\~домоволодіння [ADDRESS] ще\~з 2016\~року,\~його особистих\~речей у\~будинку немає, участі в утриманні будинку відповідач не несе. З Акта про непроживання від 27 січня 2023 року, складеного [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) вбачається, що [PERSON] , з 2016 року по теперішній час не проживає в належній [PERSON] частині житлового будинку [ADDRESS] , та проживає у м. Кам`янське Дніпропетровської області (а.с. 50). У відповідності зі статтею 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник\~зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. \~ За приписами ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. \~ Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. \~ У частині 2 статті 405 ЦК України закріплено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~по справі [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~втратив право користування житловим приміщенням, а саме належною позивачу [PERSON] 27/100 частиною домоволодіння [ADDRESS] , оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від\~05\~листопада 2021\~року,\~який набрав\~чинності 01\~грудня 2021\~року,\~зняття особи\~із задекларованого\~або зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~у разі\~звернення до\~органу реєстрації\~або через\~центр надання\~адміністративних послуг\~за місцем\~задекларованого або\~зареєстрованого місця\~проживання (перебування)\~здійснюється: 1)\~за заявою\~про зняття\~особи із\~задекларованого або\~зареєстрованого місця\~проживання (перебування),\~поданою у\~паперовій формі\~такою особою,\~її законним\~представником або\~представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.\~ У пункті 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем\~ [PERSON] позовних вимог\~щодо усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 27/100 частинами домоволодіння [ADDRESS] , та вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. ст.ст. 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved