Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо доньки, яка мешкає з позивачем, не бере участі в її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, до участі в справі залучений Орган опіки та піклування Вінницької міської ради та зобов`язано останнього надати висновок щодо заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позов не надав. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 18 січня 2023 року, відповідно до якого вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року витребувано інформацію щодо перетинання відповідачем державного кордону України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, останній подав заяву та просив розгляд справи провести в їх відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність їх представника, та підтримав висновок від 18 січня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2010 року (а.с.10). Шлюб між сторонами розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 серпня 2012 року в справі №212/10181/2012 (а.с.12). Дитина мешкає спільно з матір`ю за місцем реєстрації останньої, що підтверджується довідкою МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» від 25 серпня 2022 року №930, а також довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19 лютого 2019 року №10971 (а.с.16,17). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03 серпня 2012 року в справі №212/10161/2012 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 18 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого виданий виконавчий лист (а.с.13). За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеного Замостянським ВДВС м. Вінниці, станом на 31 липня 2022 року по виконавчому провадженню №33958664 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , заборгованість [PERSON] становить 127 545,90 грн. Виконання обов`язку [PERSON] щодо утримання доньки в добровільному порядку судом не встановлено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2019 року в справі №212/10161/2012 оголошений розшук [PERSON] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, як слідує з даних акту від 25 серпня 2022 року, складеного мешканцями цього будинку, останній не проживає за цією адресою з серпня 2012 року. За повідомленням Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17 листопада 2022 року за № 91-35380/0/15-22-Вих [PERSON] 12 вересня 2018 року виїхав за межі держави. Як слідує з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дитини є також зокрема, інформація Комунального закладу «Вінницький ліцей №34», в якому навчається малолітня [PERSON] , про те, що батько [PERSON] до доньки в школу не навідується, жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням дитини, її фізичним, розумовим та психологічним розвитком. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18 січня 2023 року за №01/00/011/3344, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. За поясненнями дитини, в останнє вона бачила батька, коли їй було 3 роки, 10 років батько проживає окремо від неї, не надавав коштів на її утримання, нічим не допомагав, лише декілька раз спілкувався з нею в соціальних мережах. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч.3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved