Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-02 00:00:00

Заявник звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, посилаючись на ті обставини, що він є сином [PERSON] , яка є особою з інвалідністю другої групи, та яка страждає на психічне захворювання. [PERSON] не може обслуговувати себе, купувати харчі, готувати їжу, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, у зв`язку з чим виникло питання про необхідність визнання її недієздатною та встановлення опіки над нею. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву повністю. Вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААб №624329, [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності з 1 квітня 2020 року, загальне захворювання, безстроково. 14 грудня 2022 року експертами Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» підготовлено висновок судово-психіатричного експерта №170 у відповідності до якого [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу внаслідок поєднаного травматичного враження головного мозку і атрофії паренхіми головного мозку. За своїм психічним станом в теперішній час іспитована не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. 31 січня 2023 року за вих.№6/12-22 орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради направив подання згідно якого, - у разі визнання [PERSON] недієздатною, вважав можливим встановлення опіку та призначити над нею опікуном [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 62-63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно приписів ч. 4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а заяву такою, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved