Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.10.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить звільнити нерухоме майно 13/40 частини домоволодіння [ADDRESS] зпід арешту; зобов`язати Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти заборону відчуження та вчинення інших дій шляхом припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження з реєстраційним номером обтяження АН № 392261 від 07.11.2008 року з нерухомого майна - 13/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2022 року цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.Одеси\~від 31.10.2022\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~позовне провадження\~у цивільній\~справі за\~позовною заявою\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~стороні відповідача:\~ ВАТ\~«Державний ощадний\~банк України»\~ в\~особі філії\~Одеського обласного\~управління ВАТ\~«Ощадбанк»,\~Перший Малиновський\~відділ Державної\~виконавчої служби\~у м.Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~про звільнення\~нерухомого майна\~з-під\~арешту.\~Розгляд цивільної\~справи проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~передбаченого ст.ст.\~274-279\~ЦПК України,\~оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, доводи позову не спростовано. 18.11.2022 року на адресу суду від третьої особи Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, яким просили відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про звільнення майна з під арешту. 30.01.2023 року від представника позивача адвоката Мунтян А.А. надійшла відповідь на відзив. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128, 129,130 ЦПК України. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мунтян А.А. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали письмову заяву, якою позов підтримують, просять задовольнити та справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Треті особи\~ ВАТ \~«Державний ощадний\~банк України»\~ в\~особі філії\~Одеського обласного\~управління ВАТ\~«Ощадбанк» та\~Перший Малиновський\~відділ Державної\~виконавчої служби\~у м.Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Згідно\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що 08.06.1979 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.06.1979 року Центральним РАЦС в м.Одесі. [INFO] , [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2021 року./а.с.18/ [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернулась до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини від чоловіка [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься постанова Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління у м.Одесі серії АН №392261 від 07.11.2008 року про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, а саме на 13/40 частин домоволодіння [ADDRESS] . Наявний арешт унеможливлює позивачу реалізувати свої спадкові права у повному обсязі, як спадкоємця першої черги після смерті її чоловіка, що зумовило звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.11.2022 року № 315013092 вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] належить фактично в рівних частках [PERSON] , [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого Свідоцтва про право на спадщину, серії 2-2454 від 20.07.1999 року та Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 18.02.2003 року. Рішенням Одеської міської ради від 07.10.2009 року №4895-V, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯИ №600176) , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також згідно додатку до Державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме списку співвласників земельної ділянки вбачається, що співвласниками є [PERSON] та [PERSON] . Листом від 02.09.2021 року № 6351 КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради повідомлено, що станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] та [PERSON] - 3/5 частини (у рівних частках) на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Третьою одеською держаною нотаріальною конторою 20.07.1999 року №2-2454, реєстрація від 27.08.1999 року (запис у реєстраційній книзі 123 доп, стор.134 №8315) та 16/40 частин (у рівних частках) на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого Третьою одеською держаною нотаріальною конторою 18.02.2003 року №2-505, реєстрація від 11.03.2003 року (запис у реєстровій книзі: 123, стор. 134, №8315). Позивач звернулась із заявою до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) стосовно зняття арешту накладеного на 3/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . На своє звернення позивачем 11.10.2021 року було отримано відмову Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 05.10.2021 року №36460. Першим Малиновським відділом ДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції у листі від 05.10.2021 року №36460 було проінформовано позивача, що на виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5606/08 який видав 28.07.2008 року Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Ощадбанк" грошової суми у розмірі 130059,58 гривень, виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу, без подальшого виконання та за строком зберігання виконавче провадження було знищено. У зв`язку з наявністю арешту та відмовою виконавчою службою зняти арешт з майна, позивач звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою про звільнення нерухомого майна з-під арешту. Рішенням Київського\~районного суду\~м.Одеси\~від 12.04.2022\~року по\~справі №\~947/35851/21\~ позовну\~заяву [PERSON] \~про звільнення\~нерухомого майна\~з під\~арешту задоволено.\~Звільнено з\~під арешту\~нерухоме майно,\~а саме\~3/40\~частин домоволодіння\~ [ADDRESS] .Скасовано постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції у м.Одесі від 07.11.2008 серії АН №392261 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження об`єкт обтяження 3/40 частин домоволодіння [ADDRESS] , власник якого [PERSON] ( ІПН [NUMBER] ) та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження з реєстраційним номером обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8168876, зареєстровано 10.11.2008 року 12622:13 реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН №392261, 07.11.2008 Перший відділ державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції у м.Одесі, об`єкт обтяження 3/40 частин домоволодіння [ADDRESS] , власник якого [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). Вказане рішення не було оскаржено та набрало законної сили. З урахуванням зазначеного, [PERSON] звернулась до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі із заявою про прийняття спадщини від чоловіка [PERSON] , однак нотаріусом знову було відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься постанова Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління у м.Одесі серії АН №392261 від 07.11.2008 року про арешт майна боржника [PERSON] , а саме вже на 13/40 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . З урахуванням вищевикладеного, позивач [PERSON] знову була змушена звернутися із заявою до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) стосовно зняття арешту накладеного на 13/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . Першим Малиновським відділом ДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції у листі від 06.10.2022 року № 52594 було відмовлено у знятті арешту та проінформовано [PERSON] , що згідно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 10.08.2008 року був зареєстрований номер про обтяження 46122066 на підставі постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління Юстиції серії АН № 392261 від 07.08.2008 року, якою було накладено арешт на 13/40 частин домоволодіння [ADDRESS] , особа права якої було обтяжено [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Обтяження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером 8168853 від 10.11.2008 року. На підставі викладеного, позивач була змушена звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до ст.50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання становить 1 рік. Тому у зв`язку із закінченням строків зберігання, зазначене виконавче провадження було знищено у порядку передбаченому законодавством. Відповідно до\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції від 16.02.2010 року (надалі\~Закон №606) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1). Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Згідно з ч.2, 3 ст.38\~Закону №606, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець. 02.06.2016 року було прийнято новий\~ Закон України «Про виконавче провадження». Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення встановлено,\~Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції від 07.03.2018 року (надалі\~Закон №1404) що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього\~Закону. Відповідно до\~ст.39 Закону №1404\~виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено підстави для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності\~ суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника та інше. Відповідно до п.5 ч.4 ст.59 вказаного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. \~ \~ \~ \~ Суд зазначає, що перевірити матеріали виконавчого провадження та надати правову оцінку законності накладення арешту, у рамках якого арештовано майно неможливо, оскільки виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу без подальшого виконання, матеріали виконавчого провадження знищено. З чого можливо зробити висновок, що Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не має законних підстав самостійно звільнити майно з-під арешту, оскільки підставою для зняття арешту у даному випадку може бути лише п.5 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту за рішенням суду. За змістом ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не лише сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно. Отже, чинність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту нерухомого майна та заборони його відчуження за № 392261 від 07.11.2008 року обмежує права та законні інтереси [PERSON] як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, суд зазначає, що предметом спору є частина домоволодіння [ADDRESS] , яку на даний час перейменовано на [ADDRESS] , проте назва вказаної вулиці «Зелена» існує і у Малиновському районі м.Одеси. \~ \~ \~ \~При дослідженні паспорта позивача щодо встановлення її реєстрації вказано [ADDRESS] та копій правовстановлюючих документів щодо об`єкту обтяження, у суду не має сумніву, що він розташований у Київському районі м.Одеси. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно 3 4. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України наголошує на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На даний час арешт є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка - [PERSON] . Отже, існування обтяжень, які накладені на вказане майно унеможливлюють реалізацію позивачем його права на вступ у спадщину. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відсутні будь-які підстави існування арешту нерухомого майна, з огляду на відсутність виконавчого провадження, та його знищення за терміном зберігання свідчить про те, що воно було закінчено, а тому накладений арешт підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, та підлягає задоволенню, а порушення прав позивача підлягають усуненню шляхом зняття обтяження.

Outcome: approved