Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позовна заява надійшла до суду 09 листопада 2022 року, згідно відмітки на конверті здана на пошту 08 листопада 2022 року. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він працював на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з 25 грудня 1990 року по 15 квітня 2016 року, був звільнений у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. У 2016 році висновком МСЕК йому було первинно сукупно встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями та встановлено третю групу інвалідності. В подальшому 27 липня 2022 року висновком повторної МСЕК йому встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності безстроково. У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями та інвалідністю змінилося життя позивача, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань. Позивач вважає, що моральна шкода спричинена йому з вини відповідача, який не забезпечив безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 200 000 грн. Ухвалою від 21 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заперечення відповідача За змістом поданого відзиву ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просить залишити без розгляду позовну заяву [PERSON] , оскільки позовна заява не відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України: не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача або номер і серію паспорта, а також відсутній номер засобу зв`язку. Крім того позивачем не вірно зазначено ідентифікаційний код відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Зазначені відповідачем недоліки позовної заяви не є суттєвими і не перешкоджають відкриттю провадження у справі та її належному розгляду. Реквізити паспорта позивача та його реєстраційний номер облікової картки платника податків наявні у доданих до заяви документах (копії паспорта, копії картки фізичної особи - платника податків). Зазначення номера засобу зв`язку не є обов`язковим за наявності адреси електронної пошти, яку вказав позивач. Помилкове зазначення позивачем ідентифікаційного коду ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не призводить до невизначеності юридичної особи - відповідача, оскільки зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів видно, що саме з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивач перебував у трудових відносинах. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 08 грудня 2016 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України», при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом. У даному випадку недоліки позовної заяви є незначними, склад учасників справи, зміст позовних вимог, їх обґрунтування викладені достатньо чітко і зрозуміло, тому відкриття провадження у справі та її розгляд по суті є можливим і без усунення цих недоліків. Тому суд не знаходить підстав для залишення позову без розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] працював на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, 15 квітня 2016 року був звільнений у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. (а.с.6-7) Лікарсько-експертною комісією Українського НДІ промислової медицини надано медичний висновок № 863 від 16 червня 2016 року про наявність у [PERSON] професійних захворювань: -радикулопатія білатеральна попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями та порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових та колінних суглобів, -хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група «А», легенева недостатність першого ступеня, -нейросенсорна приглухуватість першої стадії (з легким зниженням слуху). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 липня 2016 року визначено причини виникнення професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм працівника, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту, не постійне використання засобів індивідуального захисту. (а.с.8-9) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 019424 від 26 липня 2016 року [PERSON] було первинно встановлено сукупно 60 відсотків втрати професійної працездатності, з них 45 відсотків - радикулопатія з дефартрозами, 10 відсотків - ХОЗЛ, 5 відсотків - приглухуватість. (а.с.30) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійними захворюваннями, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120 000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (первинна довідка МСЕК від 26 липня 2016 року), підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial