Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася із вищевказаним позовом до суду, зазначивши, що 06.05.2021 їй через мобільний додаток Мonobank мобільний банк від АТ «Універсал Банк» надійшло повідомлення про те, що вона пропустила мінімальний платіж. Згідно з повідомленням для того, щоб вийти з прострочення, необхідно терміново внести на картку не менше 1353,85 грн. та до кінця травня внести 1354,24 грн., а для того, щоб знову почати користуватися пільговим періодом та відновити кредитну історію, потрібно поповнити картку на 35926,50 грн. Однак, стверджує позивачка, вона ніколи не зверталася до АТ «Універсал Банк» з приводу отримання позики чи кредиту, з цією метою не реєструвалася на їх офіційному сайті, не робила ніяких заявок на отримання коштів та не укладала жодних договорів позики чи кредиту, не отримувала від АТ «Універсал Банк» ніяких коштів. Кредитний договір, на підставі якого АТ «Універсал Банк» вимагає від неї мінімальні платежі, укладений без її волі та вільного волевиявлення. Позивачка також зазначила, що 23.11.2020 при відкритті поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» вона підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK | UniversalBank), на підставі якої на її ім`я банком був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та видана картка № [NUMBER] . Згідно з повідомленнями банку підписання анкети-заяви є укладенням договору в електронній формі. З листопада 2020 року по лютий 2021 року позивачка користувалася банківськими послугами щодо продуктів (MONOBANK | UniversalBank), а на відкритому їй поточному рахунку № [NUMBER] знаходилися кошти в сумі 4300 грн. 01.03.2021 на абонентський номер телефону позивачки [NUMBER] з абонентського номера телефону [NUMBER] зателефонувала жінка, яка повідомила, що хоче придбати взуття, виставлене позивачкою 01.03.2021 для продажу на інтернет сайті OLX та попросила продиктувати номер кредитної картки для перерахунку коштів. У ході розмови позивачка надала реквізити своєї банківської картки АТ «Універсал Банк», повідомивши її номер, після чого потенційний покупець пообіцяла здійснити оплату за товар наступного дня до обіду. 02.03.2021 о 12 год. на абонентський номер телефону позивачки з абонентського номера телефону [NUMBER] зателефонував працівник АТ «Універсал Банк», який попередив, що їй має надійти платіж з кредитної картки, а також попередив, що для зарахування коштів потрібна кредитка картка, яку він їй запропонував оформити, з метою подальшого переведення коштів на основний рахунок. Однак про те, що відкриється кредитний ліміт на суму 35000 грн. працівник банку їй не повідомив. На запитання позивачки про те, яким чином вона може переконатися, що він дійсно є працівником АТ «Універсал Банк», останній назвав реквізити картки та рахунку, яких немає у вільному доступі та які можуть знати лише працівники банку, та надиктував дії, які вона повинна виконувати. Позивачка стверджує, що внаслідок таких незаконних дій з боку працівника АТ «Універсал Банк» на її картку № [NUMBER] було незаконно оформлено кредитний ліміт на суму 35000 грн., після чого кошти АТ «Універсал Банк» в сумі 33900 грн. та додатково кошти позивачки в сумі 4300 грн., які знаходилися на поточному рахунку № [NUMBER] , без її відома були перераховані на розрахунковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) за номером картки [NUMBER] . При цьому з умовами кредитування чи надання позики АТ «Універсал Банк» її ніхто не знайомив та вони їй невідомі. Дізнавшись про зазначені дії, 02.03.2021 позивачка звернулася до АТ «Універсал Банк», після чого їй було надано відповідь про те, що оскільки кошти були переведені самостійно шахраям, у банку відсутня можливість оскаржити операції переказу, здійснені нею під впливом шахрайських дій. Крім того, позивачкою було подану заяву про вчинення кримінального правопорушення в органи Національної поліції України. Враховуючи наведене, посилаючись на положення статей 203, 215 ЦК України, позивачка просить визнати недійсним кредитний договір, на підставі якого кошти АТ «Універсал Банк» в сумі 33900 грн. та кошти позивачки в сумі 4300 грн., які знаходилися на поточному рахунку № [NUMBER] , без її відома були перераховані на розрахунковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) за номером картки [NUMBER] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 справу передано у провадження судді Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, а позивачу - відповіді на відзив. 12.07.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на те, що 21.11.2020 позивачкою було особисто підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у відповідності до якої погодилась з тим, що така анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладанням якого позивач підтвердила і зобов`язалась виконувати його умовами. Пунктом 1 анкети заяви позивач підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк» (далі- Умови і правила, Умови) при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank) анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» (анкета-заява) - це письмове звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору. Також з умовами і правилами можна ознайомитися на офіційному сайті банку https://www.monobank.ua/terms?&file=umovy-2020-10-30.pdf. Тобто, зміст всіх редакцій умов і правил є у вільному доступі у мережі інтернет. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank) є публічним договором. Пунктом 2.4. глави 2 Розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) передбачено, що своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору він ознайомився та погоджується з умовами договору, зокрема, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та тарифами, встановленим в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також іншу інформацію, яка перелічена в п.2. ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» у відповідності із ч.1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, стверджує відповідач, посилання позивача на те, що нею не укладався договір з AT «Універсал Банк», є безпідставними та такими, що спростовуються фактичними обставинами справи. Щодо розголошення реквізитів банківської картки відповідач зазначив наступне. Згідно з п.п.6.2.4. п.6 «Права та обов`язки сторін» розділу II Умов і правил, клієнт зобов`язаний у разі компрометації та / або використання платіжної картки або її реквізитів або мобільного додатку, абонентського номера або абонентського пристрою без згоди клієнта клієнт зобов`язаний негайно після виявлення зазначених фактів повідомити про них банк. Пунктом 7 розділу X Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач самостійно допустила розголошення даних своєї картки, повідомивши сторонній особі ідентифікуючі дані картки. Крім того, на даний час відсутній вирок суду, яким було б встановлено вину будь якої особи щодо вчинення шахрайських дій відносно позивачки. З огляду на наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх, необґрунтованість та безпідставність. 30.01.2023 до суду надійшли письмові пояснення від AT «Універсал Банк», у яких представник відповідача додатково зазначив, що банком дотримано всіх вимог, що стосуються договору про надання фінансових послуг, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також вказав на відсутність правових підстав для відповідальності банку за неналежне виконання своїх обов`язків. Зокрема, представник вказує на те, що у відповідності до п. 2.4. Глави 2 Розділу І Умов і правил обслуговування в AT «Універсал банк» уклавши договір, клієнт та банк прийняли на себе всі обов`язки та набули всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору. Кожна зі сторін договору взяла на себе всі обов`язки та права, передбачені всіма частинами договору, в тому числі і Умовами. Банком дотримано всіх встановлених вимог, що стосуються договору про надання фінансових послуг, а позивач зобов`язалася не передавати будь-які відомості, що дозволять будь-яким особам ідентифікувати себе як клієнт банку. У судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на наведене, суд провів судовий розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У наведеній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Презумпція може бути спростована у двох випадках: якщо правочини за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються недійсними законом з моменту їх вчинення (нікчемні правочини) або недійсність яких встановлюється судом на вимогу заінтересованої особи у встановлених законом випадках. Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Судом встановлено, що 21.11.2020 позивачка [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та у відповідності до якої погодилась з тим, що така анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладанням якого позивач підтвердила і зобов`язалась виконувати його умовами. У пункті 1 анкети заяви позивач підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank) анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» (анкета-заява) - це письмове звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору. Підписавши анкету-заяву, позивач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з: умовами і правилами обслуговування в AT «Універсал банк», у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Зі змісту анкети-заяви вбачається, що підписуючи її власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, позивач підтвердила: отримання примірника договору в мобільному додатку monobank; своє ознайомлення та згоду з умовами договору; укладання Договору; а також зобов`язалася виконувати умови договору та підтвердила, що інформація, передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надана шляхом розміщення у договорі та на офіційному сайті банку. Отже, позивач підтвердила і зобов`язалася виконувати умови і правила договору. Окремо суд звертає увагу на пункт 6 анкети-заяви, у якому позивач просила вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті останній в банку. Також нею засвідчено генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій позивача згідно з договором. Позивач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Позивачем підтверджено, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися позивачем та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Відповідно до п. 5 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою НБУ №78 від 14.08.2017 (далі - Положення), дія якого поширюється на суб`єктів електронної взаємодії, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа. Пунктом 8 Положення встановлено, що підписувач, який створює електронний документ з електронним підписом, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа (або його заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо застосовував свій електронний підпис у контексті, передбаченому документом (підписав, затвердив, погодив, завізував, засвідчив, ознайомився). Відповідно до п. 2.4. Глави 2 Розділу І Умов і правил обслуговування в AT «Універсал банк» укладаючи договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору. Отже, кожна зі сторін договору взяла на себе всі обов`язки та права, передбачені всіма частинами договору, в тому числі і Умовами. Крім того, факт укладення договору у вищевказаній формі не заперечується і самою позивачкою, яка у позовній заяві зазначила, що вона підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK | UniversalBank), на підставі якої на її ім`я банком був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та видана картка № [NUMBER] , а також підтвердила, що з листопада 2020 року по лютий 2021 року вона користувалася банківськими послугами щодо продуктів (MONOBANK|UniversalBank), а на відкритому їй поточному рахунку № [NUMBER] знаходилися кошти в сумі 4300 грн. При розгляді даної справи судом також враховується, що вимоги до договору про надання фінансових послуг затверджені статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зокрема, пункт 2 зазначеної статті встановлює, що договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі. Письмова форма передбачає окрім паперового варіанту електронний варіант, в тому числі шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб- сайті особи, яка надає фінансові послуги. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. Індивідуальна частина договору укладається з клієнтом у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) з обов`язковим зазначенням у такому договорі умов, передбачених частиною першою зазначеної статті. Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача у тому, що банком дотримано всіх встановлених вимог, що стосуються договору про надання фінансових послуг, а тому суд визнає доведеним факт укладення між сторонами договору про надання банківських послуг 21.11.2020. При цьому, окремо суд звертає увагу на те, що заявлені позивачкою вимоги є недостатньо конкретизованими, нею чітко не зазначено, який саме договір (номер договору, дата його укладення тощо) є предметом оскарження, оскільки відповідно до змісту позовної заяви позивачка просить суд: «Визнати недійсним кредитний договір, на підставі якого кошти АТ «Універсал Банк» в сумі 33900 грн. та кошти [PERSON] в сумі 4300 грн., які знаходилися на поточному рахунку № [NUMBER] , без [PERSON] були перераховані на розрахунковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) за номером картки [NUMBER] ». Судом також з`ясовано, що в результаті вчинення шахрайських дій невстановленими особами 02.03.2021 із вказаного рахунку на розрахунковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299) за номером картки [NUMBER] були перераховані грошові кошти АТ «Універсал Банк» в сумі 33900 грн. та грошові кошти позивачки в сумі 4300 грн. Того ж дня позивачкою про вказані обставини було повідомлено відповідача, після чого їй було надано відповідь про те, що оскільки кошти були переведені самостійно шахраям, у банку відсутня можливість оскаржити операції грошового переказу. В обґрунтування позовних вимог позивачка стверджує, що внаслідок перерахування грошових коштів в результаті шахрайських операцій з використанням реквізитів її платіжної картки здійснено неправомірне заволодіння як її особистими коштами, так і коштами банку, і таке заволодіння відбулося внаслідок неналежного виконання банком своїх обов`язків щодо надання банківських послуг. З`ясовуючи обґрунтованість таких доводів позивачки, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч. 1 ст. 1068 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон), Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою Правління НБУ № 705 від 05.12.2014 (далі - Положення), та правилами міжнародних платіжних систем. Згідно з п. 14.12 Закону користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з п.14.16 Закону та п.6 розділу VI Положення користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити Банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до п. 30.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Відповідно до п. 1.4.2.1 Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (далі - Правила), держатель платіжної картки повинен вживати заходи проти втрати (крадіжки) платіжної картки та ПІН-коду або їх незаконного використання. Як встановлено судом, 02.03.2021 позивачка звернулася до АТ «Універсал Банк» з приводу вчинених відносно неї шахрайських дій, після чого їй банком було надано відповідь наступного змісту: «Звертаємося до вас у зв`язку з тим неприємним інцидентом, про який ви повідомили нам раніше - а саме: грошові кошти були переведені самостійно шахраям. Так як, на жаль, кошти були переведені самостійно шахраям - у банку відсутня можливість оскаржити операції переказу, які ви робили під впливом шахраїв, як шахрайські. Ми рекомендуємо вам звернутися в правоохоронні органи або підійти у відділення поліції, за місцем перебування, для написання заяви про те, що трапилося. Якщо ви будете звертатися в поліцію, то ми підготували шаблон тіла заяви із зазначенням всієї, максимально корисної, для правоохоронних органів, інформацією. Деталі нижче: Мені подзвонили з номера [NUMBER] представилися _ вказати ким. Повідомили, що _ описати як вас змусили зробити оплату. Я зробив такі перекази / поповнення: [NUMBER] Переказ на картку 02.03.2021 11:39 -30 178.93 UAH [NUMBER] Переказ на картку 02.03.2021 11:44 -7 728.24 UAH У зв`язку з чим сума збитку, по моїй карті, склала: 37907,17 грн. Прошу прийняти заяву в роботу і вжити всіх необхідних заходів для розшуку та затримання зловмисників. Також ми відправили запит в банк одержувача і тому просимо вас, після подачі заяви в поліції, надіслати нам фото документа про внесення справи єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР). Це необхідно, щоб банк одержувача міг застосувати до свого клієнта відповідних заходів. Зі свого боку банк максимально співпрацює з поліцією з даних питань і оперативно реагує на їх запити. Ми будемо робити все можливе, щоб сприяти затриманню шахраїв». Як вбачається зі змісту п. 6.2.7 Глави 6 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», клієнт зобов`язується не передавати платіжну картку та/або номер мобільного телефону та/або мобільний телефон, що використовується для мобільного додатку у користування третім особам. Відповідно до п. 6.2.8 Глави 6 Умов і правил клієнт зобов`язується зберігати ПІН-код, коди доступу, аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. У разі одержання клієнтом інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до центру клієнтської підтримки банку. Вказане вище свідчить про те, що позивач зобов`язалася не передавати будь-які відомості, що дозволять будь-яким особам ідентифікувати себе як клієнт банку. Із урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача в тому, що банк не несе відповідальності за дії третіх осіб та несанкціоноване використання платіжної картки та/або платіжного засобу третіми особами. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу вини банку в здійсненні операцій, в результаті яких відбулося перерахування коштів з банківського рахунку позивача, оскільки вини працівників банку позивачкою не доведено. Натомість, досліджені по справі докази свідчать про те, що саме позивачка повідомила шахраям всі реквізити її платіжної карти. Матеріалами справи також підтверджується, що 26.04.2021 підрозділом дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою позивачки про вчинення шахрайських дій та розпочато кримінальне провадження №12021105090001164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Водночас, будь яких доказів, зокрема, вироку суду, який би підтверджував факт вчинення шахрайських дій відносно позивачки з вини працівників АТ «Універсал Банк», матеріали справи не містять. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, наведені в заперечення позову про те, що вимоги позивача не підтверджені належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, у зв`язку з належним виконанням банком своїх обов`язків щодо надання позивачу банківських послуг підстави для покладення на банк відповідальності відсутні. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.07.2019 у справі № 533/22780/15-ц. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевстановлені судом обставини справи та вищевикладені норми права, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та підстави для їх задоволення відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed