Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконокомі Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. [PERSON] зазначає, що з Відповідачем сімейні відносини вже давно втратили свою первинну значимість та не відповідають існуючим моральним засадам, меті укладення шлюбу. Подружжя більше не цікавить один одного, між ними втрачено почуття любові, мають різні погляди на життя. Протягом певного періоду сторони намагалися відновити нормальні стосунки, однак все було марно. Відносини стали псуватися, подружжя почали частіше сваритися, стало неможливо дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Шлюбні відносини сторін фактично були припинені з 2016 року, з того часу позивач не проживає з відповідачем, вони не пов?язані спільним побутом, не ведуть спільний бюджет. Зважаючи на те, що подружжя не проживає однією сім?єю, а кожен окремо своїм власним життям, то примирення між позивачем та відповідачем не можливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, інтересам дитини. Позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання неодноразово повідомлявся, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки повідомив. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.\~ Відповідно до ч. 3 ст.\~131\~ЦПК\~України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Виконокомі Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 серпня 2010 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.09.2010 року. Дитина проживає разом з позивачем. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 2628-6821-2266-4390 від 05 січня 2022 року про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач у судове засідання не з`явився, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved