Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог В червні\~2022\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики\~від 03\~грудня 2020\~року в\~сумі 66450,59\~грн.,\~з них:\~50000,00\~грн.\~-\~основний борг,\~6332,87\~грн.\~-\~проценти за\~користування позикою,\~8958,82\~грн.\~-\~інфляційні втрати\~та 1158,90\~грн.\~ три\~проценти річних\~за час\~прострочення виконання\~зобов`язання. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що 03.12.2020 між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 50000,00 грн., а останній зобов`язався повернути їх до 01 вересня 2021 року. На підтвердження отримання суми позики [PERSON] надав відповідну розписку. Станом на 10.06.2022 отримані грошові кошти відповідач не повернув. Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики, а саме суму позики, а також проценти за користування вказаними грошовими коштами за період з 04.12.2020 по 10.06.2022 на рівні облікової ставки Національного банку України, інфляційні втрати за період з 02.09.2021 по 10.06.2022 та три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 02.09.2021 по 10.06.2022. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.08.2022 відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 14.09.2021. 24.11.2022 до суду надійшла заява [PERSON] в її інтересах, а також в інтересах неповнолітнього [PERSON] про залучення їх у справі в якості співпозивачів по справі як правонаступників (спадкоємців) після [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 24.11.2022 залучено [PERSON] та [PERSON] в якості співпозивачів по справі як правонаступників [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позиція сторін по справі \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за обставин, наведених в позовній заяві. Зокрема позивачка зазначила, що її покійний чоловік [PERSON] позичив [PERSON] , з яким вони разом навчалися та були в товариських відносинах, грошові кошти в сумі 50000,00 грн., проте останній незважаючи на неодноразові звернення її чоловіка, отримані грошові кошти не повернув. Також позивачка ствердила, що її покійний чоловік жодного разу не казав про фіктивність даного правочину. Відповідач [PERSON] , який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на\~позов, у якому вказав, що у 2020 році він працював директором ДП ДГ Проскурівка, а [PERSON] на той час працював менеджером з продажу агрохімії, добрив, насіння та сільськогосподарської техніки в ТОВ ТерісПлюс. Навесні 2020 року [PERSON] запропонував йому придбати продукцію для сільськогосподарського виробництва. Через відсутність на підприємстві грошових коштів, він, як директор підприємства, видав Дубчакову вказану фіктивну розписку про нібито отримання в позику грошових коштів в сумі 50000,00 грн., а останній надав підприємству необхідну продукцію. Через деякий час ДП ДГ Проскурівка перерахувало ТОВ ТерісПлюс грошові кошти за отриману продукцію, а [PERSON] запевнив його, що порвав вказану розписку. Після того він неодноразово зустрічався з [PERSON] і той жодного разу не вимагав повернення грошових коштів, сума яких була зазначена в розписці. За таких обставин, вважаючи даний позов необґрунтованим, відповідач просив відмовити в його задоволенні (а.\~с.\~45). Фактичні\~обставини,\~встановлені судом\~та зміст\~спірних правовідносин \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 03 грудня 2020 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений в письмовій формі безвідсотковий договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 50000,00 грн, які останній зобов`язався повернути до 01 вересня 2021 року. \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] була видана позикодавцю розписка від 25.09.2011. \~ \~ \~ \~Вказані обставини підтверджуються борговою розпискою, яка була оглянута судом, і в якій зазначені сторони зобов`язання, грошова сума, яка передається, а також є особистий підпис позичальника (а.с. 4). Мотиви та висновки суду, а також норми права, які застосував суд Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~У частині першій статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні\~(позичальникові)\~грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Із боргової розписки [PERSON] від 03.12.2020, яка була надана позивачем, вбачається, що між сторонами був укладений саме договір позики, оскільки у вказаній розписці зазначені сторони зобов`язання, грошова сума, яка передається, є особистий підпис позичальника, а також відомості про те, що відповідач отримав кошти із зобов`язанням їх повернення до 01.09.2021, а не отримав їх на іншій підставі тощо. \~ \~ \~ \~Станом на 01.09.2021, а також на дату звернення позивача до суду за захистом своїх прав (14.06.2022), відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув [PERSON] отримані від нього за договором позики грошові кошти. При цьому суд враховує, що саме позивачем була надана суду боргова розписка, що свідчить про продовження існування боргових зобов`язань між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~В силу ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а тому, з огляду на наявність у позивача боргового документа розписки [PERSON] , не заслуговують на увагу твердження останнього про фіктивність вказаного договору позики, як він про це вказав в відзиві на позов. Більше того, в відзиві на позов [PERSON] вказує, що він нібито видав [PERSON] вказану розписку навесні 2020 року, хоча із тексту розписки вбачається, що вона була видана відповідачем у грудні 2020 року. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано умови договору позики щодо повернення отриманих за договором грошових коштів в сумі 50000,00 грн. \~ \~ \~ \~Що стосується вимоги про стягнення з [PERSON] процентів за користування вказаними грошовими коштами з 04.12.2020 по 10.06.2022 на рівні облікової ставки Національного банку України, інфляційних втрат за період з 02.09.2021 по 10.06.2022, а також трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 02.09.2021 по 10.06.2022, то суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 1049\~ЦК України\~встановлено,\~що позичальник\~зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. \~ \~ \~ \~Тобто позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов (висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14). У постанові від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18 (провадження № 14-48цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну сплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), п. 53-54, 90-91). Облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України гривні. \~ \~ \~ \~ Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась. \~ \~ \~ \~Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження\~№ 14-465цс18). \~ \~ \~ \~Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки беззаперечно встановлено, що [PERSON] у встановлений строк суму позики не повернув, то з нього підлягають стягненню 6332,87 грн. - проценти за користування позикою за період з 04.12.2020 по 10.06.2022 на рівні облікової ставки Національного банку України, 8958,82 грн. - інфляційні втрати за період з 02.09.2021 по 10.06.2022, а також 1158,90 грн. три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання за період з 02.09.2021 по 10.06.2022. Розрахунки вказаних сум містяться в позовній заяві, судом перевірені та визнані вірними, а відповідач не надав відповідних доказів на їх спростування (а.с. 2, 3). Відповідно до ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав. Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи. Процесуальне правонаступництво настає після оформлення матеріального правонаступництва. Правонаступник повинен пред`явити до суду докази, які підтверджували б правонаступництво в матеріальному праві (свідоцтво про право власності, документ про реорганізацію юридичної особи, переуступний напис), а суд виносить ухвалу про те, що правонаступник замінив у спірних правовідносинах сторону, що вибула. Отже, підставою для виникнення процесуального правонаступництва є матеріальне правонаступництво або інша заміна осіб у матеріальних правовідносинах. Згідно довідки приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Динько Г.А. від 30.01.2023 № 12/02-14 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 128/2022 від 23.08.2022, а спадкоємцями останнього є [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син) (а.с. 59). За таких обставин, з [PERSON] на користь [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] , як правонаступників [PERSON] , підлягає стягненню 50000,00 грн. - сума позики, 6332,87 грн. - проценти за користування, 8958,82 грн. - інфляційні втрати, а також 1158,90 грн. три проценти річних за час прострочення виконання зобов`язання, а всього 66450,59 грн. Розподіл судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому вказана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. 526, 530, 545, 598, 599, 610, 626, 627, 1046-1049 ЦК України,

Outcome: approved