Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-14 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовом до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коберник Андрій Миколайович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його сестри [PERSON] . Вимоги позиву обґрунтовані тим, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на та на частини квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він в цій квартирі також мав право власності на частину квартири. Крім того, 11 листопада 2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину зазначеної квартири після смерті спадкодавця. Разом з тим, щодо спадкування частини зазначеної квартири 23 грудня 2021 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно. У наданні дублікату свідоцтва про право власності на житло позивачеві було відмовлено. Позивач зазначає, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало його сестрі, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості це зробити в позасудовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберника Андрія Миколайовича завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . (а.с.22-24) Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17 жовтня 2022 року від представника відповідача Київської міської ради - Поліщук Г.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. (а.с.93-95) 26 жовтня 2022 року від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберника А.М. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що 06 липня 2021 року до третьої особи надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини. При відкритті спадкової справи було встановлено наявність заповіту від імені померлої [PERSON] на ім`я [PERSON] , від якого надійшла заява про відмову від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , котрий прийняв спадщину, є [PERSON] 11 листопада 2021 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , як спадкоємцю другої черги. 23 грудня 2021 року представник [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищевказаної квартири, проте не надав оригінал правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.45) До пояснень третьої особи долучено копію спадкової справи №11/2021, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . (46-84) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.126-127) Позивач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, представник позивача - адвокат Боклаг О.Г. подав до суду заяву, в якій, серед іншого, просив провести судове засідання по без участі позивача та його представника, позов задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати (а.с.125). Представник відповідача Київської міської ради - Поліщук Г.В. в судове засідання не з`явилась, у відзиві просила слухати справу без участі представника Київської міської ради. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коберник А.М. в судове засіданні не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.52-53). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло часини квартири [ADDRESS] . Так, частина вказаної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 жовтня 2006 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Коноваловою В.М., зареєстрованого в реєстрі за №2н-3427 (а.с.70), частина цієї квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 липня 1998 року Дніпровською районною державною адміністрацією м.Києва, згідно розпорядження №42-173 (а.с.110). Реєстрація права власності на квартиру, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 липня 1998 року Дніпровською районною державною адміністрацією м.Києва, проведена КП КМР «КМБТІ» відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такого права (а.с.110-зворот). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. 25 січня 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю., за яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] громадянину Сполучених Штатів Америки [PERSON] . (а.с.57). Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст. 1268 ЦК кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 06 липня 2021 року [PERSON] , у визначені ч.1 ст.1270 ЦК України строки, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберника А.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.48). [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10, 59-зворот) та довідкою ВРАЦС (а.с.11, 59) та згідно положень ст.1262 ЦК України спадкоємцем другої черги. Як убачається з матеріалів спадкової справи №11/2021, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.46-84), 06 липня 2021 року [PERSON] , громадянин Сполучених Штатів Америки, подав заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.49-51). Дані про інших осіб, які б у встановлені законом строки прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутні. 11 листопада 2021 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 жовтня 2006 року за реєстровим №2н-3427. (а.с.77) 23 грудня 2021 року представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберника А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] (а.с.80). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберника А.М. від 23 грудня 2021 року відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку. (а.с.83) Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, статті 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. З урахуванням встановлених судом обставин про відсутність інших, крім [PERSON] , спадкоємців які у встановлені законом строки прийняли спадщину, відмову [PERSON] у встановлені законом строки від прийняття спадщини, належним відповідачем в даній справі є Київська міська рада. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набула право власності на частину квартири [ADDRESS] - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 липня 1998 року Дніпровською районною державною адміністрацією м.Києва, згідно розпорядження №42-173, та зареєстрованого в Бюро за реєстровим №2195, а отже згідно вищезазначених норм закону стала власником частини цієї квартири, однак вказаний правовстановлюючий документ втрачено та не може бути подано спадкоємцем до нотаріальної контори, а органом приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відмовлено [PERSON] в оформленні та видачі дубліката вищевказаного свідоцтва (а.с.19). В той же час обставин, які б вказували, що за життя спадкодавець [PERSON] набула або володіла вищевказаним нерухомим майном неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коберник Андрій Миколайович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджується, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру втрачений, на час смерті [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за даним спадкодавцем відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності, позивач позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, у визначені законом строки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інші особи, які б прийняли спадщину відсутні, спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини, відсутність оригінала свідоцтва про право власності на житло заважає позивачу одержати свідоцтво про право на спадщину - володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а пред`явлений позов не суперечить вимогам ст. 392 ЦК України. Враховуючи, що належним відповідачем у даній справі, яким є Київська міська рада, права позивача порушені, не визнані чи оспорені не були, позивач просить з відповідача судовий збір не стягувати, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved