Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-26 00:00:00

08 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук Марія Василівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Померла [PERSON] постійно була зареєстрована і проживала у будинку за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2500 га для індивідуального житлового будівництва, земельна ділянка площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 0,2167 га для ведення особистого селянського господарства розташовані в селі Росоховатець Тернопільського (Козівського) району Тернопільської області. Позивач зазначив, що 30.07.2020 [PERSON] на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження яким все належне майно, яке буде належати її на день смерті з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповіла позивачу [PERSON] . Стверджує, що про наявність такого заповіту до листопада 2022 року йому відомо не було. Так, 01.12.2022 приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук М.В., за зверненням позивача [PERSON] повідомила йому, що на час відкриття спадщини він не був зареєстрований із спадкодавцем і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори до шести місяців, то згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, він її не прийняв, та рекомендувала йому звернутися в Козівський районний суд за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , терміном в два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою Козівського районного\~суду Тернопільської області від 09.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козівського районного\~суду Тернопільської області від 30.12.2022 підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. 27.01.2023 представник позивача адвокат Варода П. Б. подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву від 21.12.2022, у якому не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета споруприватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук Марія Василівна у судове засідання не з`явилася. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26.02.2021 Купчинецьою сільською радою Козівського району Тернопільській області. Згідно довідки, виданої Купчинецькою сільською радою від 23.11.2022 року №168-2. померла [PERSON] постійно була зареєстрована і проживала у будинку за адресою [ADDRESS] по день смерті, за даною адресою з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Із матеріалів\~справи встановлено,\~що за\~життя [PERSON] \~на праві\~власності на\~підставі свідоцтва\~про право\~особистої власності\~на жилий\~будинок належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 18.08.1989, зареєстрованого в Тернопільському бюро технічної інвентаризації 18.08.1989; на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №538667 належала земельна ділянка площею 0,2500 га для індивідуального житлового будівництва, розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 61230884000030010130, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №538667 від 27.09.2010, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №003530 належала земельна ділянка площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ішківської сільської ради Тернопільського (Козівського) району Тернопільської області, кадастровий номер 6123084000:01:001:1218, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №003530 від 10.10.2003, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №440351 належала земельна ділянка земельна ділянка площею 0,2167 га для ведення особистого селянського господарства, розташована в селі Росоховатець Тернопільського (Козівського) району Тернопільської області, кадастровий номер 61230884000030010131 що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №440351 від 24.12.2010. Маючи намір розпорядитися своїм майном, [PERSON] , 30.07.2020 року складено заповіт, яким остання все належне їй майно, яке буде належати їй на день смерті з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповіла позивачу [PERSON] , що підтверджується заповітом від 30 липня 2020 року, посвідченим [PERSON] , спеціалістом І категорії Ішківського старостинського округу Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області та зареєстрованим у реєстрі за №2-11. Позивач,\~бажаючи реалізувати\~своє спадкове\~право звернувся\~до приватного\~нотаріуса Тернопільського\~районного нотаріального\~округу Боднарук\~Марії Василівни\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом, однак нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для подання заяви на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №148/01-16 від 01.12.2022. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61- 39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61- 14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61- 16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 року справа № 565/1145/17). Встановивши, що позивач [PERSON] не був обізнаним про складений заповіт, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved