Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області до відповідача із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNUGGK70470149 від 09.02.2007 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 54000,00 доларів США на термін до 09.02.2027 року. Відповідач не виконав своїх\~зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 965,83 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.08.2022 року складає 35310,74 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача утворену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав письмову заяву\~про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги\~підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, надали відзив на позов, в якому просять відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог за необґрунтованістю. Посилаються на те, що в своєму позові позивач посилається на виконавчий напис приватного нотаріуса від 09 жовтня 2021 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, нібито у зв`язку з невиконанням якого у відповідача виникла заборгованість за період після винесення виконавчого напису від 09.10.2021р., з 21.10.2021р. по 01.08.2022р. у розмірі 965,83 доларів США. Однак, даного виконавчого напису нотаріуса не існує. У зв`язку із чим вказаний виконавчий напис не долучений позивачем до своєї позовної заяви і відповідно не може бути долучений в подальшому. Натомість, позивач долучив до позовної заяви виконавчий напис нотаріуса від 09 жовтня 2020 року, який не стосується позовних вимог і періоду розрахунку заборгованості, викладених позивачем у позовній заяві. В той же час, якщо врахувати, що позивачем помилково невірно зазначено у позовній заяві дату вчинення виконавчого напису та розрахунковий період заборгованості, яка нібито виникла у відповідача внаслідок невиконання цього виконавчого напису, то просить звернути увагу, що вищезазначений виконавчий напис від 09.10.2020р., оскаржується відповідачем в судовому порядку та до теперішнього часу рішення по справі не прийнято. Так, 15.11.2021р. за позовом відповідача до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито позовне провадження у цивільній справі. На підставі ухвали Амур-Нижньодніпровський райсуду м. Дніпропетровська було зупинене стягнення на підставі виконавчого документу - вищезазначеного виконавчого напису №1079 від 09.10.2020р. В подальшому ухвалою судді Амур-Нижньодніпровський райсуду м. Дніпропетровська від 11.07.2022р. зазначений позов [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без розгляду через помилкову думку суду про втрату інтересу позивача до розгляду справи внаслідок його повторного неприбуття в судове засідання та без врахування тієї обставини, що [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном, через що він об`єктивно не мав можливості прибути в судові м. Дніпропетровська від 11.07.2022р., була оскаржена [PERSON] до Дніпровського апеляційного суду, та 09.08.2022р. за цим фактом Дніпровським апеляційним судом було відкрите апеляційне провадження. Станом на день подання цього відзиву до суду, рішення по вказаній справі не прийняте. Слід також зазначити, що позивач раніше вже вчиняв аналогічні протиправні дії, імітуючи безспірність заборгованості між сторонами та, ігноруючи сплив строків давності за кредитним договором, шляхом звернення до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу для вчинення ним виконавчого напису. Отримавши виконавчий документ, позивач протиправно розпочав процес стягнення грошових коштів з відповідача. Однак, рішенням Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 29.08.2019р. (справа №199/9187/18) виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з порушенням нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та неправомірності вимог стягувана як в частині розміру заборгованості, так і в частині спливу строків давності за вимогами, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Зазначене рішення суду не оскаржувалося сторонами та набрало чинності. Тобто, зазначеним рішенням від 29.08.2019р. вже було встановлено як факт неправомірність вимог Позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача, в тому числі у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Незважаючи на це, позивач повторно, імітуючи безспірність заборгованості між сторонами, та ігноруючи сплив строків давності за кредитним договором, звернувся вже до іншого нотаріуса, а саме до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., яка завідомо з порушення процедури вчинення виконавчого напису, неправомірності вимог стягувана як в частині розміру заборгованості, так і в частині спливу строків давності за вимогами, вчинила вищезазначений виконавчий напис від 09.10.2020р. Саме тому, [PERSON] оскаржує зазначений виконавчий напис в судовому порядку. Позивачу достовірно відомо про факт оскарження відповідачем зазначеного виконавчого напису, оскільки позивач є стороною по даній справі в якості відповідача. В той же час, достовірно знаючи про те, що відповідач перебуває за кордоном та не має змоги отримати будь-які процесуальні документи за адресою реєстрації в Україні, позивач умисно замовчав про факт оскарження відповідачем виконавчого напису в своїй позовній заяві, та клопотав перед судом про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін з метою швидкого отримання судового рішення на підставі сфабрикованих позивачем відомостей та подальшого незаконного стягнення з відповідача грошової суми. Оскільки виконавчий напис від 09.10.2020р. оскаржується відповідачем в судовому порядку і рішення по справі до теперішнього часу не прийняте, а також враховуючи, що стягнення на підставі виконавчого документа зупинене на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська \~ \~ \~ \~від 16.11.2021р., відповідно будь-які нарахування заборгованості позивачем та стягнення за ним виконавчим документом є незаконними та необґрунтованими. Стосовно доказів, на які посилається позивач в якості аргументації обставин викладених у позовній заяві: 1) позивач зазначив у позовній заяві в якості доказу рішення суду. Однак, незрозуміло на яке саме рішення суду позивач посилається як на доказ. У позовній заяві не зазначено реєстраційний номер справи та дату ухвалення рішення, на яке посилається позивач. Також, будь-які рішення суду відсутні в додатках до позовної заяви; 2) позивач зазначив у позовній заяві в якості доказу розрахунки заборгованості, курс валют, виписку. Проте позивач долучив до позовної заяви загальний розрахунок заборгованості за період з 09.02.2007р. до 01.08.2022р., а не за період стягнення, зазначений в позовній заяві. Окрім того, у зазначеному «розрахунку» відсутні розрахунки саме 3% річних від простроченої суми від розміру заборгованості, вказаної у виконавчому документі, на який посилається позивач; 3) позивач зазначив у позовній заяві в якості доказу копію кредитного договору. В той же час позивач просить суд стягнути заборгованість (3% річних від простроченої суми від розміру заборгованості), яка нібито виникла у відповідача внаслідок невиконання виконавчого документу, а не кредитного договору; 4) позивач зазначив у позовній заяві в якості доказу копію документу, що посвідчує особу відповідача. Однак, зазначений документ не може вважатися доказом підстав для стягнення заборгованості. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2007 року\~між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNUGGK70470149. Згідно договору останній отримав кредит у розмірі 54000,00 доларів США на строк до 09.02.2027р. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №DNUGGK70470149. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до приватного нотаріуса з заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідача. 09.10.2021 року приватним нотаріусом було винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення виконавчого напису від 09.10.2021 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час виконавчий напис від 09.10.2021 року не виконано боржником. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/ 16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. У наведеній постанові колегія суддів Великої Палати Верховного Суду погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі №918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 41231,55 доларів США. Оскільки, з Відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у виконавчому написі від 09.10.2021 року, тобто за період з 09.02.2007 року по 06.08.2020 року, то за період після винесення виконавчого напису від 09.10.2021 року, з 21.10.2021 по 01.08.2022 року Відповідач має заборгованість у розмірі - 965,83 доларів США, яка складається з наступного: - 965,83 доларів США - 3% річних від простроченої суми. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Суд дає критичну оцінку доводам відповідача та його представника щодо невизнання позову, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються стабільними поясненнями представника позивача, висловлених в позові, наданими ним належними та достовірними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №DNUGGK70470149 від 09.02.2007 року у розмірі 965,83 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.08.2022 року складає 35310,74 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved