Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 8 вересня 2021 року до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. надійшли документи, які свідчили про те, що ним на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 169523 від 15 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66613186 від 26 серпня 2021 року про стягнення з неї заборгованості за кредитом, плати за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 5 003,70 грн. По місцю її (позивача) роботи у відділі освіти , сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради надійшла постанова приватного виконавця Шагана О.А. від 2 вересня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, де крім стягнення на користь відповідача у цій справі виконавець ставить питання про стягнення із її заробітної плати винагороди приватному виконавцю у сумі 900,37 грн. Вона (позивач) зверталася до приватного виконавця із заявою про надання копій виконавчого напису нотаріуса та інших документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису, отримала від нього лист, яким виконавець роз`яснив можливість отримати копії вказаних документів на сайті Міністерства юстиції України за ідентифікатором доступу. На вказаному сайті Міністерства юстиції вона (позивач) ознайомилася з копіями відповідних документів та з`ясувала, що 18 грудня 2019 року особа з її прізвищем , ім`ям та по-батькові, ідентифікаційним кодом , але яка зареєстрована у [ADDRESS] , нібито у ТОВ «Гоуфінгоу» отримала кредит у сумі 1 500 грн. строком до 16 січня 2020 року. Власноручний підпис у договорі відсутній, мається позначка про електронний підпис. До цього у січні 2020 року їй (позивачу) на телефон почали від різних кредитних організацій надходити повідомлення про необхідність сплати кредиту. У зв`язку із тим, що вона (позивач) ніяких кредитів не оформляла, а тому була вимушена звернутися до Носівського відділення поліції із заявою про злочин, передбачений ст. 190 КК України, тобто шахрайство. 23 січня 2020 року відомості про злочин за цим фактом були внесені в ЄРДР за № 12020270200000024, досудове розслідування проводиться по місцю вчинення злочину. Вона (позивач) вважає, що приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчий напис № 169523 від 15 червня 2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку із чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] просила суд: - визнати виконавчий напис № 169523 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, наданими позивачем, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 169523 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3278900969/186884 від 18 грудня 2019 року, укладеним із товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», право вимоги за яким було відступлено товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року. У подальшому між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 3 червня 2021 року, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право нового кредитора до позичальника за вказаним кредитним договором. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 5 003,70 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21). 26 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66613186 за виконавчим написом № 169523 від 15 червня 2021 року (а.с. 16-17). 2 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] у рамках виконавчого провадження № 66613186 (а.с. 29-30). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ураховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 4071/14-ц та від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту. Також з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Крім того, суду не доведений факт повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також не надано доказів на підтвердження отримання цієї вимоги позивачем. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 362 (908 за подання позовної заяви + 454 за подання заяви про забезпечення позову) грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1 500 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 22-24; 31). Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року була задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 169523 вчиненого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», заборгованості в розмірі 5 003,70 грн. у виконавчому провадженні ВП № 66613186, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича, до розгляду питання по суті (тобто ухвалення судом рішення по справі). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved