Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] \~04.08.2022\~звернувся в\~Октябрський районний\~суд м.\~Полтави з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди, яку в подальшому неодноразово уточнював. Позовна заява обґрунтована тим, що починаючи з лютого 2022 року за місцем фактичного проживання позивача, знаходження майна та місця роботи [PERSON] систематично обклеює листівками некоректного та неправдивого змісту, в яких називає позивача «шахраєм». Зазначав, що такі дії відповідача завдають значних моральних страждань та переживань, принижують ділову репутацію, ставлять під сумнів його порядність як підприємця. В своїй уточненій позовній заяві просив визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію у вигляді фактичних тверджень: « [PERSON] є шахраєм», яку розміщує та розповсюджує [PERSON] . Просив також зобов`язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію шляхом подачі (надсилання та/або наклеювання) за відповідними адресами. Просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн та вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 позовну заяву [PERSON] передано до Київського районного суду м. Полтави за підсудністю. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засідання з розгляду справи по суті. Відповідачем 10.11.2022 подано до суду відзив на позову наяву, який обґрунтований тим, що відповідач [PERSON] не визнає того, що виготовляв, розклеював або іншим чином розповсюджував листівки, на наявність яких посилається позивач в поданій до суду позовній заяві. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником, представником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником Приватного підприємства «Молтехпром», код ЄДРПОУ 31562265, адреса місцезнаходження м. Полтава, провулок Поштовий, 1Б. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта\~статті 32 Конституції України). Згідно зі\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) і частинами другою та третьою\~статті 34 Конституції України\~кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У\~статті 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~статті 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі\~статтею 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Таким чином, відповідно до\~статті 277 ЦК України\~предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання зазначеної в позовній заяві інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з частиною другою\~статті 30\~Закону України\~«Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15\~постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Звертаючись до суду з даним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач [PERSON] вказує, що відповідачем [PERSON] щодо нього була поширена недостовірна інформація шляхом наклеювання листівок (повідомлень) за місцем роботи, фактичним місцем проживання та знаходженням майна за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] відповідно. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідні листівки (а.с. 9-23), на наявність яких посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, були розповсюджені шляхом їх розклеювання відповідачем [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] лише пояснив суду, що особисто знайомий із сторонами по справі та був свідком того, що влітку 2022 року (точних дат не пам`ятає) двічі після появи відповідача [PERSON] поблизу підприємства ПП «Молтехпром», що за адресою [ADDRESS] , на воротах до підприємства з`являлися якісь наліпки (листівки), текст яких також точно не пам`ятає. Чи розклеював такі листівки [PERSON] йому не відомо. Тому суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено в судовому засіданні ту обставину, що відповідачем [PERSON] було розповсюджено інформацію, яку просить визнати недостовірною та такою, що принижує його ділову репутацію. При вирішенні справи суд також виходить з того, що тексти листівок, на наявність яких вказує позивач (а.с. 9-23) не містять тих висловлювань, які в поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати недостовірною інформацію. Зокрема, в уточненій позовній заяві позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію у вигляді фактичних тверджень: « [PERSON] є шахраєм», хоча жодна із листівок не містить відповідного змісту. При вирішенні справи суд також виходить з того, що текст листівок (а.с. 9-23) з огляду на характер використання мовностилістичних засобів, є оціночними судженнями, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані. Також зазначені листівки не містять підписів їх автора та відсутні підстав вважати, що вони виконані саме відповідачем [PERSON] . Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому силі і у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У зв`язку\~з відсутністю\~підстав для\~задоволення позовних\~вимог про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання спростувати таку інформацію, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги є похідними. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. У зв`язку\~з відмовою\~в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати, в тому числі і на правничу допомогу, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed