Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

31.10.2022 заявник звернулася до Жовківського районного суду Львівської області із заявою, у якій просила встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] більше п`яти років проживала однією сім`єю з [PERSON] на день її смерті, яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] , [INFO], проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] набула у власність земельну ділянку кадастровий № 4622786700:11:000:0222, площею 0,6498 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, територія Новокам`янської сільської ради. [PERSON] склала заповіт на вищевказану земельну ділянк, та заповіла її матері заявниці - [PERSON] . За життя мати заявниці - [PERSON] не оформила спадкової справи за заповітом після смерті [PERSON] , хоча фактично прийняла спадкове майно та продовжувала користуватися вищевказаною земельною ділянкою до дня своєї смерті. Мати заявниці - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. 26.07.1986 році заявниця вийшла заміж за [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка. Заявниця стверджує, що її мати проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] та усе своє життя вона прожила разом з [PERSON] , яка замінила їй матір (була її мачухою). Про те, що мати заявниці не оформила спадщини після смерті [PERSON] заявниці стало відомо у серпні 2022 року, коли вона приїхала на територію України, оскільки тривалий час проживала за межами України, та випадково виявила документи, що засвідчують право власності на земельну ділянку та заповіт. У зв`язку із цим заявниця звернулася до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини, у відповідь на що їй було роз`яснено, що їй потрібно встановити факт, що її мати [PERSON] , що померла [INFO] , проживала до дня смерті із [PERSON] однією сім`єю більше 5 років. Також нотаріус вказала, що заявниця пропустила строк звернення для прийняттям спадщини. Серед іншого, заявниця повідомила, що крім неї інших спадкоємців немає. Відтак, з метою реалізації її спадкових прав просила її заяву задовольнити та встановити зазначений факт. Ухвалою від 13.12.2022 дану справу було передано на розгляд Червоноградському міському суду Львівської області (за підсудністю). Ухвалою від 13.01.2023 дану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд заяви призначено на 14.02.2023. У судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2023 представник заявника вимоги заяви підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Рава-Руської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та дату розгляду справи, про подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за наявним у справі документами без представника Рава-Руської міської ради. Свідок [PERSON] , який являється сином заявниці, повідомив, що [PERSON] , його бабця, проживала разом із [PERSON] (мачухою бабці свідка) у м. Нова Кам`янка. Вони жили однією сім`єю. Свідок повідомив, що приїжджав до них на літо. Пригадав, що вони усе життя проживали разом. Даний факт матері свідка необхідно встановити, оскільки після смерті бабці знайшли заповіт на земельну ділянку, яка була оформлена на [PERSON] (мачуха матері заявниці) та непереоформлена на [PERSON] (матір заявниці). А при звернення до нотаріуса для реалізації своїх спадкових справ їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено необхіднять звернення до суду для встановлення факту спільного проживання. Вислухавши представника заявника, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. Заявниця [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 25.11.1965 (а. с. 12). Заявниця 26.07.1986 уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.2017, актовий запис 417. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а. с. 13). [PERSON] (мати заявниці), померла [INFO] , актовий запис №25, місце смерті [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2012 (а. с. 15). Мачухою матері заявниці (другою дружиною батька заявниці) була [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис №22, місце смерті [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2011 (а. с.14). Із довідки №540 від 30.08.2022, виданої Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області установлено, що [PERSON] , [INFO]., вийшла заміж за гр. [PERSON] [INFO] (а. с. 22). [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] , що підтверджується заповітом від 29.01.2004, посвідченим Новокам`янським сільким головою Фуц І. М. (а. с. 16). Із довідки №528 від 30.08.2022, виданої Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області установлено, що [PERSON] , [INFO]., проживала та була зареєстрована до дня смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а. с.20). Із довідки №525 від 30.08.2022, виданої Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області установлено, що [PERSON] , [INFO]., проживала та була зареєстрована до дня смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а. с.21). Із довідки №526 від 30.08.2022, виданої Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області установлено, що земельна ділянка, площею 0,6498 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новокам`янської сільської ради Жовківського району Львівської області, з кадастровим номером 4622786700:11:000:0222, яка належить [PERSON] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває (а. с. 21). Отже, із досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO]., проживала та була зареєстрована до дня смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] та проживала разом із [PERSON] , [INFO]., яка також проживала та була зареєстрована до дня смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Даний факт був також підтверджений свідком [PERSON] (сином заявниці), який був допитаний у судовому засіданні та підтвердив вказаний факт. З матеріалів справи також установлено, що заявниця звернулася до Рава-Руської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак як вбачається із листа №240/01-16 від 29.08.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем пропущено строк прийняття спадщини (а. с. 18). Відтак, встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадкових прав. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В силу вимог п.5 ч.2. ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті - ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. - ст. 1268 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У п.21 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі змістом пунктів 3.21 та 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] до моменту смерті останньої проживали разом однією сім`єю не менше як 5 років. Разом вони були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут, несли спільні витрати, купували все необхідне для спільного користування, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами та показами свідка. Своєю чергою, заявниці необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON] більше п`яти років однією сім`єю з [PERSON] для оформлення права на спадщину. Отже, встановлення факту проживання [PERSON] більше п`яти років однією сім`єю з [PERSON] породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. При цьому, наявність спору про право на спадщину, зокрема після смерті [PERSON] , суд не встановив, оскільки з відповіді нотаріуса не встановлено наявність спадкоємців після смерті вказаної особи. Доказів, які б спростовували факт, який просить установити заявниця, суду не надано і такі не встановлено. Також під час розгляду справи суд не встановив інших спадкоємців, чиї спадкові права та законні інтереси могли б бути порушені у разі задоволення заяви, що, у свою чергу, виключає наявність спору. Таким чином, враховуючи те, що факт проживання [PERSON] більше п`яти років однією сім`єю з [PERSON] знайшов своє підтвердження при розгляді даної справи в суді, цей факт має юридичне значення, оскільки може надати заявникові можливість оформити спадкові права, а отже такий факт породжує юридичні наслідки, державна нотаріальна контора своїм листом відмовила [PERSON] в оформленні спадщини, що перешкоджає заявниці реалізувати свої спадкові права, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, може бути встановлений судом відповідно до норм ст. 315 ЦПК України і пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», а відтак дана заява підлягає до задоволення, оскільки вони були зареєстровані та проживали в одному житлі, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, між ними були відносини, притаманні родинним зв`язкам. Відтак, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім як у судовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] більше п`яти років однією сім`єю з [PERSON] , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що ця заява підлягає до задоволення, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved