Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

Адвокат Борисов Дмитро Геннадійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 14.06.2017 сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей у них немає. З вересня 2020 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та припинили сімейні стосунки. Їх сім`я має формальний характер. Спільне життя подружжя не склалось через різні погляди на сучасне сімейне життя. Вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Просив розірвати шлюб між подружжям. 12.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 14.06.2017 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №1538, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України кожен має право на свободу. Свобода людини у сфері сімейних відносин це право діяти (або не діяти) в межах, визначених законом, людина вільна у вирішенні питання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього категорично не бажає. Також встановлено, що сторони з вересня 2020 року разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи відсутність неповнолітніх дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, сторони мешкають окремо. За таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Також суд враховує визнання позову відповідачем, яке приймається судом, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялась.

Outcome: approved