Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 27 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Городищенського району Черкаської області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають дочку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним. Протягом останніх декількох років стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частими сварки, свідком яких є дочка, що впливає на її психічний стан, та кожного спричиняє їй душевні страждання. Тривалий час кожен з них проживає окремо, своїм життям та інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Прийняв рішення звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, остільки такий існує лише юридично і не вбачає доцільності його зберігати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав заяву від 17 лютого 2023 року №889/23 про розгляд справи без його участі, зазначивши що термін на примирення не надавати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою, не з`явилася, надіслала клопотання від 17 лютого 2023 року №430/23 про розгляд цивільної справи без її участі, в якому просила термін на примирення не надавати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею та прізвище набуте у шлюбі залишити без змін. Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників процесу, зміст телефонограм про судовий розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.ст.104,105,110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. У відповідності до ч.ч.3,4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із досліджених доказів, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони подружні стосунки припинили, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, проживання протягом тривалого часу окремо, що унеможливлює існування шлюбу. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку. Судом встановлено, що позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечив, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для його розірвання. Спір про поділ майна, на день розгляду справи в суді, відсутній. У відповідності до ст.109 СК України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, відповідачем у справі, беручи до уваги обставини, що такої домовленості досягнуто між батьками і це відповідатиме інтересам дитини. Суд, вважає за доцільним, з огляду на клопотання відповідача, не змінювати їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, виходячи із права наданого ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Позов підтверджується: свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] ; дублікатом про сплату судового збору від 01 лютого 2023 року №0.0.2841820596.1. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved