Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 07.10.2019 року, у розмірі 205 210,61 грн та судовий збір у розмірі 3 078,16 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, для чого підписав Заяву б/н від 07.10.2019 року. При підписанні анкети-заяви позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався, відповідно до умов Договору, погашати заборгованість за кредитом, процентами за використання, по перевтраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв`язку з порушенням зобов`язання, у відповідача станом на 11.07.2021 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 205 210,61 грн, з яких 192 573,09 грн - заборгованість за кредитом, 7 895,37 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 4 742,15 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, позивач просить стягнути в судовому порядку суму заборгованості. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 18.04.2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї, однак представник відповідача подав до суду письмові пояснення, у яких зазначає, що позивачем не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог і правильність здійснення розрахунків щодо стягнення заборгованості та не надано для цього належних доказів. Вказує, що розрахунок заборгованості станом на 11.07.2021 року не є належним підтвердженням наявності заборгованості та правильності визначення її розміру, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Зазначає, що до позовної заяви позивачем долучено копію виписки за договором без зазначення дати договору та номеру рахунку клієнта, яку належним чином не засвідчено. Вказує, що не можна також вважати належним та допустимим доказом анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.10.2022 року підготовче провадження у справі закрито. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про можливість розгляду справи у відсутність представника Банку. Представник відповідача заперечував в ході судового розгляду проти задоволення позову, з підстав, зазначених в письмових поясненнях. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , з метою отримання банківських послуг підписав Заяву №б/н від 07.10.2019 року. При підписанні анкети-заяви позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до укладеного договору б/н від 07.10.2019 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 200 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: відкрив банківський рахунок та надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Відповідно до п.1.1.2.1.2. Договору, відповідач зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених договором. Відповідно до п.1.1.3.1.5. Договору, відповідач доручив банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. Згідно з п.2.1.1.3.1. Договору, в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Пунктом п.2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку передбаченому п.2.1.1.3.1. договору, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. Відповідно до п.2.1.1.2.12. договору, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. З умовами надання кредиту, порядком його повернення, розміром нарахованих відсотків та штрафних санкцій на невиконання зобов`язань відповідач був ознайомлений належним чином, про що поставив свій підпис у відповідній Інформації. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконав. Суд погоджується з наданим банком розрахунком заборгованості, згідно якого у відповідача станом на 11.07.2021 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 205 210,61 грн, з яких: 192 573,09 грн - заборгованість за кредитом, 7 895,37 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 4 742,15 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначений розрахунок заборгованості підтверджується також випискою з рахунку клієнта. Відповідачем на спростування такого розрахунку заборгованості не подана будь-яких доказів. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту, оскільки в самій анкеті-заяві відповідач вказав, що приєднується до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Оплата прострочених відсотків, підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредитного ліміту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в заявлених позивачем межах, а саме стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст,141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 078,16 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved