Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

22.11.2022р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року вони разом не проживають, сімейні відносини припинили, діти проживають біля позивачки, а відповідач добровільно не надає їй належної матеріальної допомоги на їх утримання, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) на утримання двох дітей до їх повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с.8). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки), яке він отримав 06.01.2022р. (а.с.14); про причини своєї неявки відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав та не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо подання відзиву на позовну заяву. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивачки на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії [NUMBER] від 18.10.2018р. (а.с.6) та серії [NUMBER] від 12.08.2020р. (а.с.5), в яких відповідач записаний батьком дітей; діти [PERSON] і [PERSON] проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою старости Бакшанського старостинського округу [PERSON] за вих.№394 від 21.11.2022р. (а.с.7), а відповідач у добровільному порядку не надає позивачці належної матеріальної допомоги на їх утримання; між позивачкою і відповідачем відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. При визначенні розміру аліментів суд врахував обставини, які передбачені ч.1 ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей і відповідача (платника аліментів), а також відсутність у відповідача інших дітей і непрацездатних батьків; інших обставин, що мають істотне значення, судом не встановлено. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини; проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 цього Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). За правилами ч.ч.1, 2, 3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України). Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд також роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 992,40грн.. Таким чином,

Outcome: approved