Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.07.2007 в сумі 223 849 грн 60 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є спадкоємцем [PERSON] , з якою АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н від 06.07.2007. У зв`язку із смертю [PERSON] , АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з її спадкоємця - [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним договором у сумі 223 849 грн 60 коп, яка складається з: 5 987 грн 32 коп - заборгованість за тілом кредита, у тому числі: 0 грн 00 коп - заборгованість за поточним тілом кредита, 5 987 грн 32 коп - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0 грн 00 коп - заборгованість за нарахованими відсотками, 13 216 грн 30 коп - заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн 00 коп - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, 204 645 грн 98 коп - нарахована пеня, 0 грн 00 коп - нарахована комісія. Ухвалою від 30.09.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Позивач явку свого представника у судове засідання, призначене на 10 год 00 хв 31.01.2023 не забезпечив. Згідно з наданим перед початком судового засідання клопотанням представник позивача просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Судові повістки, надіслані рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу на адресу місця реєстрації, зазначену у наданій виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради відповіді на запит суду про реєстрацію місця проживання відповідача, повернулись з відміткою «Укрпошти» про неможливість вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшов відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував представник позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н від 06.07.2007. Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н від 06.07.2007, яка містить підпис [PERSON] , останній надано кредитну картку «Універсальна», базова процента ставка за кредитом становить 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія - 1%. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надало [PERSON] у користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, у подальшому сума кредитного ліміту неодноразово змінювалась, максимальний розмір 6 100 гривень - 26.04.2011, востаннє - 15.01.2020 до розміру 0,00 грн. У довідці, виданій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору № б/н [PERSON] 20.06.2007 було видано одну кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 06/15. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 стягнуто із [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» кошти в сумі 65 318 грн 62 коп в порядку відшкодування заборгованості за кредитним договором від 06.07.2007, з яких: 5987 грн 32 коп - заборгованість за кредитом; 55823 грн 32 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн 00 коп - фіксована частина штрафу; 3257 грн 98 коп - процентна складова штрафу, також вказаним рішенням стягнуто із [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» кошти в сумі 1 600 грн 00 коп у порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору, усього на загальну суму 66 918 грн 62 коп. З рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звертаючись з позовом до [PERSON] , посилався на те, що в останньої станом на 30.09.2017 утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.07.2007 в сумі 68 667 грн 50 коп, у тому числі: 5 987 грн 32 коп - заборгованість за кредитом; 55 823 грн 32 грн коп - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 348 грн 88 коп - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн 00 грн коп - фіксована частина штрафу; 3 257 грн 98 коп - процентна складова штрафу. У подальшому Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 19.02.2018 було видано виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення суду. Постановою старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.05.2019 ВП №56244421 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 695/2981/17, виданого 19.02.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області оскільки боржник - [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.07.2007, укладеним між Банком та [PERSON] станом на 29.02.2020 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 5 987 грн 32 коп, загальний залишок заборгованості за відсотками - 452 914 грн 90 коп, у тому числі: залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість - 452 914 грн 90 коп, заборгованість по пені - 1 885 грн 84 коп, заборгованість по комісії - 0 грн 00 коп, сальдо заборгованості за кредитом станом на 29.02.2022 становить 460 788 грн 06 коп, дата отримання банком інформації про смерть клієнта - 10.02.2020, дата смерті клієнта - [INFO] , сума перерахунку складає 236 938 грн 46 коп. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 06.07.2007, укладеним між Банком та [PERSON] станом на 20.01.2022 загальний залишок заборгованості за тілом кредита становить 5 987 грн 32 коп, у тому числі: за простроченим тілом кредита - 5 987 грн 32 коп, заборгованість за простроченими відсотками - 13 216 грн 30 коп, заборгованість по пені - 204 645 грн 98 коп, загальна заборгованість за наданим кредитом - 223 849 грн 60 коп. Згідно з випискою по рахунку за договором № б/н за період з 20.06.2007 по 21.01.2022, востаннє списання відсотків за користування кредитним лімітом відбулось 28.02.2018 на суму 300 грн 79 коп, 31.01.2018 відбулось списання за користування кредитним лімітом на суму 332 грн 94 коп. 31 жовтня 2014 року відбулось списання за користування кредитним лімітом за ставкою 2.5 відсотка нараховані на 5 795 грн 67 коп, за ставкою 2.9 відсотка нараховані на 107 грн 00 коп, сума списання 229 грн 66 коп. 30 вересня 2014 року відбулось списання за користування кредитним лімітом за ставкою 2.5 відсотка нараховані на 5 927 грн 59 коп, сума списання 164 грн 46 коп. У період з 30.04.2015 по 31.12.2017 відбувалось нарахування відсотків за використання кредитного ліміту: ставка 2,5% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014, 2,9% - за операціями з 01.09.2014 до 31.03.2015, 3,6% - за операціями з 01.04.2015. Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 20.06.2007 по 21.01.2022 сума коштів, зарахованих на погашення заборгованості [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 суду становить 3 763 грн 04 коп. Сума непогашеної заборгованості за рішенням суду становить 61 555 грн 58 коп. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до Золотоніської районної державної нотаріальної контори з претензією кредитора № SAMDNS0000014443145 від 22.07.2020, в якій у порядку ст. 1281 ЦК України банк просив, зокрема, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком в сумі 223 849 грн 60 коп, повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємця померлого боржника, повідомити відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали. Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленка І.І. №80/02-14 від 03.09.2020 банк повідомлено, що вказану претензію кредитора отримано, зареєстровано та долучено до спадкової справи, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] та про заборгованість останньої буде повідомлено спадкоємців. У подальшому на адресу відповідача позивачем було надіслано лист-претензію від 15.09.2021 про сплату заборгованості позичальника [PERSON] , яка складає 223 849 грн 60 коп. З наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленком І.І. на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2022 копії спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що 24.09.2019 [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 1948 року народження, яка проживала в с. Вознесенське, Золотоніський район, Черкаська область, та на день смерті якої залишилась спадщина. Згідно з довідкою виконавчого комітету Вознесенської сільської ради № 736 від 21.10.2022 [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На праві приватної власності за [PERSON] числиться частина квартири та за сином [PERSON] числиться частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: син - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] , правнук - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але не проживають: невістка - [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йогосмерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України регламентовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом частини першої, другої статті 1281 ЦК України, у редакції, яка були чинна на час відкриття спадщини, cпадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини між кредитором і спадкоємцями боржника, та спірні питання вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. З матеріалів справи судом встановлено, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заявило вимогу до спадкоємця позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахованої станом на дату смерті позичальника [PERSON] . За життя позичальника банк реалізував своє право на дострокове стягнення кредиту, відсотків, пені та штрафу і рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 65 318 грн 62 коп у порядку відшкодування заборгованості за кредитним договором від 06.07.2007, з яких: 5987 грн 32 коп - заборгованість за кредитом; 55823 грн 32 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн 00 коп - фіксована частина штрафу; 3257 грн 98 коп - процентна складова штрафу. На виконання вказаного судового рішення Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 19.02.2018 видано виконавчий лист, з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження ВП №56244421. Постановою старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.05.2019 ВП №56244421 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 695/2981/17, виданого 19.02.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області оскільки боржник - [PERSON] померла [INFO] . Постанова про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалася. Згідно з положеннями статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Таке розуміння права кредитора на обрання ефективного способу захисту не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Таким чином на підставі викладеного вище, враховуючи, що рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не виконане, заборгованість у визначеному судом розмірі не погашена, а виконавче провадження закінчене 16.05.2019, суд приходить до висновку про те, що правовідносини, які виникли між банком та боржником [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором, визначеної судовим рішенням, після смерті останньої трансформуються у зобов`язальні правовідносини між кредитором і спадкоємцями боржника та підлягають вирішенню у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. Частиною другою статті 1282 ЦК України, зокрема, передбачено, що у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При перевірці дотримання кредитором строків пред`явлення вимоги до спадкоємця [PERSON] судом встановлено, що зазначений шестимісячний строк не пропущено, оскільки відповідач, як спадкоємець померлого позичальника [PERSON] , не повідомив банк про відкриття спадщини. Про відкриття спадщини кредитор дізнався лише 10.02.2020 при отриманні постанови про закінчення виконавчого провадження, тоді як вимогу (претензію) до спадкоємців банк заявив 22.07.2020. Згідно з ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до частини першої ст. 608 ЦК, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим, не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця. Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом. Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи підстави та предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12. З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло невиконане нею боргове зобов`язання, яке остання мала перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно з умовами кредитного договору б/н від 06.07.2007. Наявність даного боргового зобов`язання підтверджується рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17, яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 65 318 грн 62 коп, з яких: 5987 грн 32 коп - заборгованість за кредитом; 55823 грн 32 коп - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн 00 коп - фіксована частина штрафу; 3257 грн 98 коп - процентна складова штрафу. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , відповідач по справі, який у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, наявної у справі. Згідно з довідкою виконавчого комітету Вознесенської сільської ради № 736 від 21.10.2022 [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На праві приватної власності за [PERSON] числиться частина квартири та за сином [PERSON] числиться частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено наявність порушеного права позивача на повернення кредитних коштів, своєчасне звернення банку з вимогою до спадкоємця померлої [PERSON] , факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , як спадкоємцем за законом першої черги. Водночас суд зауважує, що згідно з випискою за договором № б/н за період з 20.06.2007 по 21.01.2022 сума коштів, зарахованих на погашення заборгованості [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17 суду становить 3 763 грн 04 коп. Сума непогашеної заборгованості за рішенням суду становить 61 555 грн 58 коп. Враховуючи викладене, вимоги позивача до відповідача, як спадкоємця боржника, що прийняв після нього спадщину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з нього на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитним договором, що увійшла до складу спадщини, у зв`язку з несплатою непогашеної суми заборгованості боржника за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у справі № 695/2981/17, яка становить 61 555 грн 58 коп, але в межах вартості спадщини, отриманої відповідачем після смерті матері. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача, як спадкоємця, решти суми заборгованості, у сумі 162 294 грн 02 коп (223 849 грн 60 коп - 61 555 грн 58 коп), що є відсотками та пенею, нарахованими позивачем після ухвалення 17.01.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та до дня смерті боржника [PERSON] , то суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ КБ «ПриватБанк» скористався правом дострокового повернення кредитних коштів, звернувшись у 2017 році до суду із позовною заявою про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 30.09.2017, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти, комісію та штрафні санкції за кредитним договором (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 352/1999/14-ц, провадження № 61-14473св20). Суд зауважує, що нарахування відсотків та штрафних санкцій (пені) за користування кредитом (кредитними коштами), про стягнення яких просить позивач, є відмінним від порядку та періоду нарахування платежів, що здійснюються за порушення зобов`язання за кредитним договором, зокрема відповідно до статті 625 ЦК України, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. У даних спірних правовідносинах права та інтереси кредитора мали б бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте, позивач вимог про стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв. Відтак, у справі відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків та пені, нарахованих позивачем згідно з умовами договору вже після ухвалення 17.01.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області рішення у справі № 695/2981/17 про дострокове стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором та до дня смерті боржника 26.04.2019. Зазначений висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, у якій Велика Палата Верховного Суду також відхилила аргументи про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України кредитор мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що АТ КБ «ПриватБанк» скористалося правом дострокового повернення кредитних коштів, звернувшись у 2017 році до суду із позовною заявою про стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого змінило строк виконання основного зобов`язання, та в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 923 грн 38 коп.

Outcome: partial