Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 18 лютого 2012 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, запис про який здійснено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Івано-Франківськ 18 лютого 2012 під номером 36. Під час шлюбу у них з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивачка зазначила, що спільне життя у них із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та відсутності бажання надалі проживати подружнім життям. На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), зареєстрований 18.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Івано-Франківськ у книзі реєстрації шлюбів під актовим записом № 36. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно ухвали від 07 липня 2022 року було постановлено провадження у справі № 308/6301/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинити і призначити подружжю строк для примирення у шість місяці, тобто до 07.01.2023 року. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року поновлено провадження у даній справі після надання сторонам строку для примирення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що з позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що з позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судове засідання у справі було призначене на 31 січня 2023 року на 15 год. 50 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що складено відповідний актовий запис за №36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13 травня 2022 року серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ). Від шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області серії [NUMBER] від 11 січня 2018 року. Як стверджує позивачка, фактичне спільне проживання з відповідачем вони припинили, збереження сім`ї і подальше спільне їхнє проживання з відповідачем вважає неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 496,20 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved