Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-12 00:00:00

у жовтні 2022 року приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»(далі - позивач, ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Відповідачка уклала з позивачем договір про користування електричною енергією, відповідно до якого позивач на платній основі здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим станом на 1 липня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 7 768 грн 13 коп. Оскільки на момент звернення до суду борг відповідачкою не сплачено, позивач просить стягнути борг з урахуванням 3% річних у розмірі 604 грн. та інфляційну складову у розмірі 1 444 грн 87 коп. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. За останнім відомим місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 26.07.1999, чинні до 11.06.2018 (далі ПКЕЕн), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, чинні з 11.06.2018 (далі Правила), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562. На підставі договору про користування електричною енергією, позивачем на платній основі здійснюється постачання електричної енергії до помешкання відповідачки за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка є власницею особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідачка не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого за рахунком станом на 1 липня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 7 768 грн 13 коп. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 1 липня 2022 року становить 7 768 грн 13 коп. Отже ураховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем покладених на неї законом зобов`язань по сплаті обов`язкових внесків, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, який здійснено на основі затвердженого у встановленому порядку розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідач не виконувала грошове зобов`язання, а отже вона на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з липня 2019 року по лютий 2022 року його втрати від інфляції склали 1 444 грн 87 коп., а три проценти річних за вказаний період прострочення - 604 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved