Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.11.2020 [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом у якому просить: \~ \~ \~ \~стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Онлайн" на користь [PERSON] [INFO] , середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 17 січня по 11 листопада 2020 року у розмірі - 47460 грн 34 коп.; \~ \~ \~ \~стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Онлайн" на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі - 50 000 грн.00 коп. \~ \~ \~ \~зобов`язати Правобережне відділення Управління Виконавчої Дирекції Фонду Соціального Страхування у м. Києві здійснити виплату допомоги по вагітності та пологах по другій дитині згідно розрахунку у розмірі - 5 841 грн. 36 коп. на підставі листка непрацездатності Серія АГТ №923326 від 16.11.2016; \~ \~ \~ \~визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Онлайн», Код ЄДРПОУ: 35921591, та [PERSON] [INFO] РНОКПП: [NUMBER] на підставі ст. 36 КЗпП України за угодою сторін з 12 листопада 2020 року; \~ \~ \~ \~допустити негайне виконання рішення в частині виплати середньомісячного заробітку та звільнення з підприємства ТОВ «Ей Сі Онлайн» Код ЄДРПОУ 35921591. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначає, що починаючи з квітня 2013 року по теперішній час вона, [PERSON] , перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Онлайн» (далі ТОВ «Ей Сі Онлайн») директором якого є [PERSON] . В березні 2015 року їй була надана декретна відпустка за першою дитиною [PERSON] [INFO] . У червні 2016 року, коли дитині було 1 рік і 2 місяці вона отримала дзвінок з бухгалтерії свого підприємства, з вимогою про те щоб вона написала заяву про звільнення та отримала трудову книжку та на її запитання їй повідомили, що підприємство продається і всі працівники звільняються. Вона відзначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її права захищені трудовим законодавством і за нею зберігається робоче місце, тому це порушення трудового законодавства вимагати від неї таких дій є не законним. При цьому їй повідомили, що формується нове підприємство, куди будуть прийняті звільнені працівники, але жодного слова про її перехід до нового підприємства сказано не було, лише щоб вона забрала свою трудову книжку, тому що потім вона її не знайде. Такими діями ТОВ «Ей Сі Онлайн» порушило вимоги чинного законодавства, а саме ст. 184 КЗпПУ. Згідно витягу з реєстру підприємство ТОВ «Ей Сі Онлайн» не ліквідовано та не перебуває у стадії банкрутства. У листопаді 2016 року вона мала йти у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами за другою дитиною та намагалася отримати допомогу по вагітності та пологах на підприємстві ТОВ «Ей Сі Онлайн» на чолі з новим директором [PERSON] . На юридичну адресу підприємства відправлено листок непрацездатності поштою цінним листом із заявою про надання їй відпустки по вагітності та пологах та нарахування допомоги по вагітності та пологах (додатки), до заяви доданий листок непрацездатності Серія АГТ №923326 від 16.11.2016. Цінний лист повернувся за закінченням встановленого строку зберігання. На її звернення в телефонному режимі бухгалтерія та директор пояснень не надають. Звернувшись до сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зараз розділ на сайті Міністерства Юстиції України) вона віднайшла телефони, юридичну адресу та ім`я нового власника - [PERSON] . Вказані телефони [NUMBER] та [NUMBER] - при дзвінках на них, автовідповідач відповідає, що номер не є дійсним. Знаходячись в невизначеній ситуації вона зателефонувала у Фонд Соціального Страхування України в Печерському районі м. Києва, куди звітувалось її підприємство, та отримала відповідь, що якщо вона офіційно оформлена на підприємстві, то документи по отриманню допомоги по вагітності та пологах повинні бути подані з підприємства. Допомогу по вагітності та пологах по другій дитині вона не отримала по цей час. Такими діями ТОВ «Ей Сі Онлайн» порушило вимоги ст. 179 КЗпПУ та Закон України «Про відпустки». Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 р. № 439 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням при обчисленні середньої заробітної плати для призначення допомоги по вагітності та пологах в п.25 зазначається, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах. Пункт 3 даного Порядку визначає, що середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на кількість календарних днів зайнятості. З листопада 2015 р. по жовтень 2016 р. заробітна плата становила 16968 грн., кількість календарних днів зайнятості - 366 днів, тому середньоденна заробітна плата становить 16968 грн/366 = 46 грн 36 коп. Допомога по вагітності і пологах по другій дитині з 16 листопада 2016 по 21 березня 2017 року складатиме 46 грн 36 коп. х 126 днів = 5841 грн 36 коп. Також була порушена стаття 181 КЗпП України де відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу та зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. У січні 2020 року її другій дитині виповнилося три роки, скінчилася державна допомога при народженні дитини, і так як підприємство ТОВ «Ей Сі Онлан» фактично не існує, діяльності не веде, локалізувати його вона не може, працевлаштуватися назад в неіснуюче підприємство вона також не може, відповідач порушив її право на гарантоване збереження місця роботи (посади) на період надання відпустки ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки». У березні того ж року вона звернулася до Центру зайнятості в смт Черняхів, Житомирської області по місцю прописки для того щоб стати на облік, але Центр зайнятості відмовив з підстав, що вона не звільнена за основним місцем роботи в ТОВ «Ей Сі Онлайн» та за відсутності трудової книжки. 12.02.2020 вона подала скаргу до Державної служби України з питань праці з проханням перевірити діяльність підприємства ТОВ «Ей Сі Онлайн» ЄДРПОУ 35921591, юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи буд. 26, на чолі з директором [PERSON] з приводу порушення Кодексу законів про працю України, а саме статті 179 КЗпПУ та ст. 18 Закону про відпустки через ненадання їй оплачуваної відпустки, у зв`язку з вагітністю та пологами, статті 181 КЗпП України, порядок надання відпустки для догляду за дитиною і зарахування її до стажу роботи, статті 184 КЗпП України гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей, та ч. 3 ст. 2 Закону про відпустки про гарантоване збереження місця роботи (посади) на період надання відпустки. В липні 2020 року вона отримала відповідь від 14.07.2020 за №4.4/2-1-2979-4311, що Головне управління звернулося до органу уповноваженого проводити слідчі та розшукові дії, а також до засновника ТОВ «Ей Сі Онлайн», з метою встановлення фактичного місцезнаходження органів управління ТОВ «Ей Сі Онлайн». Разом з тим, їй роз`яснено, що з питань звільнення вона має право звернутися до суду про припинення трудового договору в односторонньому порядку. Після чого зможе звернутися до Державної служби зайнятості для вирішення питання набуття статусу безробітної та виплати допомоги по безробіттю. Також вона зверталась на Урядову «гарячу лінію» реєстраційний № IB-11340208, № IB-11340579 щодо додержання законодавства про працю, в частині звільнення з займаної посади, з виплатою грошової компенсації за період вимушеного прогулу, грошової компенсації за моральну шкоду та виплати допомоги при вагітності та пологах з боку керівництва ТОВ «Ей Сі Онлайн». Її звернення було переадресоване в Головне управління Держпраці в Київській області, що надали їй роз`яснення від 28.10.2020 за № 4.3/3-1-5655-7204 з приводу власних повноважень, навели законодавчі положення, які мав би виконати її роботодавець, сповістили про те, що звернулися до керівництва ТОВ «Ей Сі Онлайн» з вимогою надати письмові пояснення по суті викладених питань у її зверненні та, що вона має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Після одержання таких відповідей вона звернулася в Центр Безоплатної Правової Допомоги за первинною, а потім і вторинною Правовою допомогою для підготовки матеріалів для звернення до суду. Із закінченням відпустки по догляду за дитиною до 3 років, 17.01.2020 по сьогоднішній день вона б мала вийти на своє робоче місце в ТОВ «Ей Сі Онлайн», натомість вона не має куди виходити, фактичного місцезнаходження і контактів підприємства не має, не має змоги повернути свою трудову книжку, на облік до Центру зайнятості вона також не може стати, оскільки вважається працевлаштованою оскільки не звільнена з підприємства ТОВ «Ей Сі Онлайн». Для відновлення своїх нормальних життєвих зв`язків, вона зверталася в різні інстанції Центр зайнятості, Державну службу України з питань праці, Урядову «гарячу лінію», Безоплатну Правову Допомогу, через карантинні обмеження вирішення її питань затягувалось, тому з 17.01.2020 по 11.11.2020 вона перебуває у вимушеному прогулі, так як з вини власника була позбавлена можливості працювати. 30 жовтня 2020 року вона повторно поштовим відправленням на ТОВ «Ей Сі Онлан» відправила заяву про її звільнення, датою звільнення просила рахувати 12 листопада 2020 року. З 17 січня 2020 року по 11 листопада 2020 року уважає такий період часу вимушеним прогулом, який становить 206 днів. Останніми повністю відпрацьованими нею місяцями є січень та лютий 2015 року. Її заробітна плата була на рівні мінімальної заробітної плати відповідного року, тому у розрахунках використовує поточні показники мінімальної заробітної плати. Таким чином, мінімальна заробітна плата за два місяці становить 4723 грн + 4723 грн = 9446 грн. Відповідно до листа Мінпраці від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» кількість робочих днів у січні та лютому 2020 року становить 41 день. Таким чином, її середньоденна заробітна плата становить: 9446 грн /41 день = 230 грн 39 коп./день. З 17.01.2020 року по 11.11.2020 року кількість робочих днів становить 206. Тому середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу становить: 230 грн 39 коп. х 206 днів вимушеного прогулу = 47460 грн 34 коп з урахуванням податків і зборів. Такими незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв`язки, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, цивільне законодавство не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення її прав та глибину душевних страждань, вона вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі десяти мінімальних заробітних плат, яка становить - 50 000,00 грн (згідно п.2 Закону «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"» від 25.08.2020 № 822-ІХ з 1 вересня мінімальна заробітна плата становить 5000 гривень). Відповідно до статті 237-1 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи має місце її заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд уважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації N R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, суд уважає за можливе відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 07.02.2023 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. За змістом положень ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Позивач [PERSON] посилається на те, що вона з квітня 2013 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем ТОВ "Ей Сі Онлайн". Під час перебування у декретній відпустці за першою дитиною працівник з бухгалтерії ТОВ "Ей Сі Онлайн" в телефонному режимі звернувся до позивача з вимогою про написання заяви про звільнення та отримання нею трудової книжки, на що останній отримав від позивача відмову, оскільки це є порушення трудового законодавства. Далі позивач у листопаді 2016 року у зв`язку з вагітністю другою дитиною та з метою отримання допомоги по вагітності та пологах на підприємстві ТОВ «Ей Сі Онлайн» на чолі з новим директором Зубом Богданом Сергійовичем, на юридичну адресу підприємства відправила листок непрацездатності поштою цінним листом із заявою про надання їй відпустки по вагітності та пологах та нарахування допомоги по вагітності та пологах (листок непрацездатності Серія АГТ №923326 від 16.11.2016). Цінний лист повернувся за адресою позивача за закінченням встановленого строку зберігання. На телефонні дзвінки підприємство не відповідає. Згідно витягу з реєстру підприємство ТОВ «Ей Сі Онлайн» не ліквідовано та не перебуває на стадії банкрутства. Фонд Соціального Страхування України в Печерському районі м. Києва, куди звітувалось підприємство, позивачу на її усне звернення у телефонному режимі повідомило, що у разі її офіційного оформлення на підприємстві, документи по отриманню допомоги по вагітності та пологах повинні бути подані з підприємства. Допомога по вагітності і пологах по другій дитині з 16 листопада 2016 по 21 березня 2017 визначено позивачем у розмірі 5841 грн 36 коп. Із закінченням відпустки по догляду за дитиною до трьох років, 17.01.2020 позивач мала вийти на своє робоче місце в ТОВ «Ей Сі Онлайн», натомість фактичного місцезнаходження і контактів підприємства вона не має, не має змоги повернути свою трудову книжку, на облік до Центру зайнятості вона також не може стати, так як уважається працевлаштованою у відповідача ТОВ «Ей Сі Онлайн». 12.02.2020 позивачем подано скаргу до Державної служби України з питань праці з проханням перевірити діяльність підприємства ТОВ «Ей Сі Онлайн» ЄДРПОУ 35921591, юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи буд.26, на чолі з директором [PERSON] , з приводу порушення Кодексу законів про працю України, а саме статті 179 КЗпПУ та ст. 18 Закону про відпустки через ненадання їй оплачуваної відпустки, у зв`язку з вагітністю та пологами, статті 181 КЗпПУ, порядок надання відпустки для догляду за дитиною і зарахування її до стажу роботи, статті 184 КЗпПУ гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей, та ч. 3 ст. 2 Закону про відпустки про гарантоване збереження місця роботи (посади) на період надання відпустки. В липні 2020 року позивачем отримано відповідь від 14.07.2020 за №4.4/2-1-2979-4311, що Головне управління звернулося до органу уповноваженого проводити слідчі та розшукові дії, а також до засновника ТОВ «Ей Сі Онлайн», з метою встановлення фактичного місцезнаходження органів управління ТОВ «Ей Сі Онлайн» та роз`яснено, що з питань звільнення вона має право звернутися до суду про припинення трудового договору в односторонньому порядку. Після чого зможе звернутися до Державної служби зайнятості для вирішення питання набуття статусу безробітної та виплати допомоги по безробіттю. Також позивач зверталась на Урядову «гарячу лінію» реєстраційний № IB-11340208, № IB-11340579 щодо додержання законодавства про працю, в частині звільнення з займаної посади, з виплатою грошової компенсації за період вимушеного прогулу, грошової компенсації за моральну шкоду та виплати допомоги при вагітності та пологах з боку керівництва ТОВ «Ей Сі Онлайн». Її звернення було переадресоване в Головне управління Держпраці в Київській області, що надали їй роз`яснення від 28.10.2020 за № 4.3/3-1-5655-7204 з приводу власних повноважень, навели законодавчі положення, які мав би виконати її роботодавець, сповістили про те, що звернулися до керівництва ТОВ «Ей Сі Онлайн» з вимогою надати письмові пояснення по суті викладених питань у її зверненні та, що вона має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 30.10.2020 року позивач повторно поштовим відправленням на ТОВ «Ей Сі Онлан» відправила заяву про її звільнення за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпПУ, датою звільнення просила рахувати 12.11.2020. З 17.01.2020 року по 11.11.2020 позивач уважає, що це час вимушеного прогулу який становить 206 днів. Останніми повністю відпрацьованими позивачем місяцями є січень та лютий 2015 року. Зааробітна плата позивача була на рівні мінімальної заробітної плати відповідного року, тому у розрахунках використовує поточні показники мінімальної заробітної плати. Таким чином, мінімальна заробітна плата за два місяці становить 4723 грн + 4723 грн = 9446 грн. Відповідно до листа Мінпраці від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» кількість робочих днів у січні та лютому 2020 року становить 41 день. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить: 9446 грн /41 день = 230 грн 39 коп./день. З 17.01.2020 року по 11.11.2020 року кількість робочих днів становить 206. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: 230 грн 39 коп. х 206 днів вимушеного прогулу = 47460 грн 34 коп з урахуванням податків і зборів. Вказані обставини відповідачем не спростовано та підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ, організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до п.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (тут і далі чинного на момент виникнення спірних правовідносин), роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхувальник зобов`язаний: надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом. Стаття 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності як вид матеріального забезпечення та соціальних послуг. Згідно вказаної статті видом матеріального забезпечення та соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є допомога по вагітності та пологах. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів. Відповідно до положень ст.179 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), на підставі медичного висновку жінкам надається відпустка у зв`язку з вагітністю та пологам тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 днів (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів -70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про відпустки» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) фінансування допомоги по вагітності та пологах, а також по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадиться з коштів державного соціального страхування. Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно до ч.3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань та є обов`язковими відомостями при реєстрації юридичної особи. У\~ст. 93 ЦК України\~визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцем знаходження відповідача\~ТОВ «ЕЙ СІ ОНЛАЙН», ідентифікаційний код юридичної особи 35921591, є адреса: м. Київ, вул. Івана Мазепи 26. ТОВ «Ей Сі Онлайн» не ліквідовано та не перебуває на стадії банкрутства. Судом встановлено, що 02.12.2016 року на вищезазначену адресу місцязнаходження відповідача\~ТОВ "ЕЙ СІ ОНЛАЙН"\~позивачем цінним листом (рекомендованим листом) направлено заяву про надання їй відпустки по вагітності та пологах та нарахування допомоги по вагітності та пологах разом із листком непрацездатності Серія АГТ №923326 від 16.11.2016. Таким чином, позивач надала всі необхідні документи для нарахування та виплати їй допомоги, однак відповідач не виконав приписи чинного законодавства для виплати позивачу допомоги по вагітності та пологам, чим порушив її права. Доказів, які спростовували б чинність дії трудового договору між сторонами на час звернення позивача із вищезазначеною заявою відповідачем не надано. Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини справи, є достатні підстави для виплати позивачу матеріальної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами. Розрахунок \~наданий позивачем\~ щодо\~визначення розміру\~ допомоги\~ по\~вагітності та\~пологах,\~який зійснено\~останньою відповідно\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати (доходу,\~грошового забезпечення)\~для розрахунку\~виплат за\~загальнообов`язковим державним\~соціальним страхуванням,\~затвердженим,\~ постановою\~Кабінету Міністрів\~України від 26\~вересня 2001\~р.\~№ 1266\~(в\~редакції постанови\~Кабінету Міністрів\~України від 26 червня 2015 р. № 439), суд уважає обґрунтованим. Щодо вимог про припинення трудових відносин слід зазначити таке. Частинами 1, 2\~ст. 43 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі N 1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі N 1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене\~ст. 43 Конституції України\~право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог\~ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Трудові відносини всіх працівників регулюються\~Кодексом законів про працю України. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України). Згідно із приписами ч. 1\~ст. 3 КЗпП України\~законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У ч. 2\~ст.\~22\~КЗпП України (тут і далі чинного на момент виникнення спірних правовідносин)\~встановлено, що відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору встановлені у\~ст. 36 КЗпП України. Однією із визначених\~ст. 36 КЗпП України\~підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору за угодою сторін. Судом встановлено, що 30.10.2020 позивач рекомендованим листом направлено заяву про її звільнення за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України на адресу місцезнаходження відповідача\~ТОВ "ЕЙ СІ ОНЛАЙН", якою, як зазначалося вище, за відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: м. Київ, вул. Івана Мазепи 26. Враховуючи зазначені норми закону, суд уважає, що позивач [PERSON] належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача\~ТОВ " ЕЙ СІ ОНЛАЙН "\~ про намір припинити трудові відносини за угодою сторін, про що направила відповідачу відповідну заяву. Проте, відповідач\~ТОВ "ЕЙ СІ ОНЛАЙН "\~всупереч вимогам закону та у порушення прав позивача [PERSON] на припинення трудових відносин та звільнення з роботи, жодних дій не вчинено, не видано наказ про звільнення з роботи, трудову книжку не повернуто. Таким чином, враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний нею спосіб захисту направлений на відновлення трудових прав, гарантованих їй\~Конституцією України. У постанові від 03 липня 2019 року в справі №61-11768св 18 Верховний Суд виклав позицію з цього питання та зазначив, що недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. За змістом ст. ст.\~221,\~232 КЗпП України\~безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. ч. 1, 3 ст.\~12, ч. ч. 1, 5 ст.\~81 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] у зв`язку із відсутністю ТОВ «ЕЙ СІ ОНЛАЙН» за місцезнаходженням не має можливості розірвати у визначеному порядку трудовий договір, тобто з причин незалежних від неї, заяву про звільнення на підставі п.1 ст. 36 КЗпПУ нею направлено за дійсною адресою місцязнаходження відповідача, яке не ліквідовано та не перебуває на стадії банкрутства, доказів, які спростовували б чинність трудових відносин між сторонами на момент розгляду справи у суді, відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання припиненими її трудових відносин із ТОВ «ЕЙ СІ ОНЛАЙН» на підставі п. 1\~ст. 36 КЗпП України\~ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Крім того, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.01.2020 по 11.11.2020 у розмірі 47\~460 грн. 34 коп. Середній заробіток за час вимушеного прогулу є заробітною платою. Такого висновку дійшла Велика Палата ВС у\~постанові від 8\~лютого 2022\~року у справі №\~755/12623/19\~(провадження №\~14-47цс21). Згідно із п.\~171.1 ст. 171 Податкового кодексу України\~особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, у тому числі на підставі рішення суду. Згідно із п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди суд дійшов таких висновків. Згідно\~статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача, тобто порушення відповідачем конституційного права позивача на працю та на оплату праці, як наслідок було порушено звичний для останньої уклад життя, завдало їй моральних страждань, які виразилися у втраті нормальних життєвих зв`язків, що вимогало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, остання зазнала втрат немайнового характеру, тобто їй завдано моральної шкоди. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, вимушених змін у її житті, та зважаючи на положення\~Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню у зазначеному позивачем розмірі - 50 000,00 грн. Оскільки при зверненні до суду позивач на підставі ухвали суду від 26.11.2020 звільнена від сплати судового збору, з відповідача з врахуванням вимог \~ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави 1033,02 грн судового збору відповідно до ціни позову (вимоги майнового характеру) та судовий збір у розмірі 840,80 грн за вимоги немайнового характеру, що разом становить 1873,82 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час\~вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved