Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, з відповідачем вони перебували у шлюбі, який за рішенням суду розірвали. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час вона досягла повноліття та навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті будівництва та архітектури (період навчання 29.092022 року по2027 рік), що підтверджується довідкою. Крім того, донька навчається на заочній формі навчання у Національній академії внутрішніх справ згідно з договором про надання освітніх послуг. У зв`язку із навчанням доньки позивач зазнає матеріальних труднощів, тому потребує додаткової матеріальної допомоги у виді стягнення аліментів. По досягненню повноліття, у зв`язку із продовження навчання донькою позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на період її навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. із заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня досягнення повноліття (з [INFO] ) до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини до закінчення нею навчання, чи має відповідач інших неповнолітніх дітей їй невідомо. Проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов підтримала, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов не подав. 2. Заяви і клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 23 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 січня 2023 року. 13 лютого 2023 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Перевіривши доводи позивача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що сторони перебували у шлюбі до 13 червня 2014 року, який за рішенням суду розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Донька досягла повноліття та наразі навчається на денній формі навчання 1 курсу Київського національного університету будівництва і архітектури, що підтверджується довідкою навчального закладу за № 7218 від 17.11.2022 року, термін навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року. Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ за № 216 від 16.11.2022 року [PERSON] зарахована на заочну форму навчання з терміном навчання з 29.09.2022 року до 2027 року. Оскільки донька навчається відповідно позивач змушена нести витрати у зв`язку з її навчанням. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у зв`язку з навчанням в розмірі 3 000 грн. із заробітку відповідача. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що у зв`язку з навчанням доньки вона змушена оплачувати вартість освітніх послуг, витрачає кошти на придбання одягу та підручників, самостійно таких витрат донька нести не може та їх несе лише матір. В той же час батько ніякої участі в його матеріальному забезпеченні не бере, хоча в змозі таку матеріальну допомогу надавати. На її думку розмір аліментів має становити 3000 грн. з його заробітку. Проте така позиція є хибною та не відповідає зібраним доказам та вимогам закону. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідач в судове засідання не з`явився, і доказів можливості надання матеріальної допомоги в розмірі 3 000 грн. суду не надав. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у заявленому розмірі, оскільки позивач не довела розміру заробітку відповідача, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову у заявленому розмірі. Тому суд вважає, що при таких обставинах у батька є можливість надавати допомогу повнолітній доньці, що продовжує навчання аліменти в розмірі лише 2 000 грн. із його заробітку. Такого висновку суд дійшов, оцінюючи зібрані докази у справі. 5. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наявних у справі доказів, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, у розмірі лише в розмірі однієї восьмої частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання сином 30 січня 2024 року та не знаходить підстав для задоволення позову в повному обсязі. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073,6 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial