Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-01 00:00:00

21.12.2022 [PERSON] а (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 5 447,91 грн. до досягнення ним 23 років. Вимоги позову мотивовані тим, що син сторін навчається в Державному торговельно-економічному університеті, проте відповідач ухиляється від участі в оплаті його навчання. Загалом на утримання сина позивачка щомісяця витрачає 10 895, 83 грн, а відтак відповідач повинен компенсувати половину цієї суми. Ухвалою від 28.12.2022 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він визнав свій обов`язок утримувати повнолітнього сина, проте оспорив обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, та не погодився із заявленим розміром аліментів. Вказав, що він сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, надає сину матеріальну допомогу, зокрема, оплатив його навчання в автошколі. Просив урахувати, що наразі його заробітна плата складає 10 000 грн, з яких 6 000 грн він сплачує за оренду житла, а 4 000 грн щомісяця сплачує як аліменти на утримання спільної з позивачкою неповнолітньої дитини. Посилаючись на вищевикладене, відповідач вважав обґрунтованим стягнення з нього аліментів в розмірі 1 490 грн, що включає оплату навчання сина в університеті та учбових матеріалів. 18.01.2023 від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вона заперечила доводи відповідача вказуючи, що жодного платежу на виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини від нього не надходило, відповідач мешкає у квартирі своїх батьків, а тому його твердження про оренду житла неправдиві. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). З 14.09.2022 син сторін навчається у вищому навчальному закладі «Державний торговельно-економічний університет», форма навчання - денна, строк закінчення навчання - 2026 рік (а.с. 3-6, 7). Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. Враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті № 2090д/6к-2022 від 14.09.2022 [PERSON] навчається за контрактом, загальна вартість освітньої послуги становить 123 800 грн (а.с. 3-6). За курс навчання 2022-2023 навчального року позивач сплатила 30 950 грн, 1-й етап оплати 15 475 грн, що підтверджується банківською квитанцією (а.с. 10). Судом також установлено, що сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , на утримання якої рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 4 000 грн. Відповідач стверджує, що розмір отриманого ним доходу становить 10 000 грн в місяць, проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини ним не надано. Водночас позивачкою також не надано доказів наявності у відповідача доходу, який би свідчив про його спроможність надавати повнолітньому сину утримання у заявленому розмірі. Отже на підставі оцінки наведених сторонами аргументів і наданих ними доказів та з урахуванням таких загальних засад сімейного законодавства як справедливість та розумність, при визначенні розміру утримання повнолітнього сина сторін суд ураховує наявність рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м. Київ) і вважає обґрунтовано вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2 500 грн, що становить приблизно 3/25 частин статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за січень 2022 р. (21 347 грн). З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову до закінчення їх сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial