Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] адвокат Златі Д.С. позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія договору житлової забудови від 23.05.1979р. №614, укладеного між Виконкомом Ренійської міської ради Одеської області та [PERSON] і [PERSON] ; архівна копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 16.05.1979р. №118 «Про відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво»; копія заяви [PERSON] від 10.02.1999р.; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.04.2010р.; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 14.08.2006р. про належність частини домоволодіння [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 09.06.2004р. про видачу технічних умов на газифікацію будинку; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія платіжних квитанцій про сплату позивачкою земельного податку, за користування електроенергією; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 18.06.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 11.01.2023р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.01.2023р. (спадкова справа не відкривалась). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] 20.04.1974р. уклала шлюб із [PERSON] . На підставі договору житлової забудови від 23.05.1979р. №614 [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка для індивідуальної житлової забудови по [ADDRESS] , на якій вони, як подружжя, побудували житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями. У шлюбі позивачки із [PERSON] народилась донька - [PERSON] відповідачка у справі. Оскільки сімейне життя позивачки із [PERSON] не склалося у 1989р. вони розірвали шлюб між собою, позивачка забрала дитину та пішла мешкати окремо. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті ніхто із спадкоємців за прийняттям спадщини не звертався, а у 1999р. до будинку повернулася мешкати позивачка із донькою. Відповідно до даних довідки КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 14.08.2006р. №64 частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] належала відповідачу, отже, виходячи з того, що [PERSON] також була забудовником земельної ділянки та перебувала у шлюбі із [PERSON] вона є власником іншої частини спірного домоволодіння. Таким чином, з 1999 р. позивачка постійно мешкає у житловому будинку (1/2 частина якого рахується належною [PERSON] ), володіє та розпоряджається ним в цілому. Позивачка зареєстрована за даною адресою, фактично, відкрито володіє нерухомістю, стежить за її належним технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, зробила ремонт та ін. У зв`язку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на вищевказаний житловий будинок, оскільки вона з 1999 р. володіє та безперервно користується ним, слідкує за його технічним станом, несе витрати у зв`язку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на житло, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на житловий будинок. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Як було встановлено судом, відповідачка не є власником житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , однак вона є потенційною спадкоємицею його частини після смерті свого батька [PERSON] . Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців за прийняттям спадщини не звертався, фактично її не прийняв також, відповідачка будь-яких заперечень з приводу задоволення позову своєї матері не мала. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 11.01.2023р. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч.\~1,\~3\~ст.\~397\~ЦК України\~володільцем чужого\~майна є\~особа,\~яка фактично\~тримає його\~у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, з 1999р. по теперішній час вона безперервно, відкрито володіє житловим будинком, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачкою будинком, відповідачка не пред`являла до позивачки жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брала участі в її утриманні та не несла витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачка не заперечувала щодо фактів, вказаних у позові, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою житловим будинком є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником всього житла, сплачувала комунальні платежі за утримання будинку, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок цілком з законних підстав перейшов у володіння та користування [PERSON] , внаслідок чого остання набула право власності на нього за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved