Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-30 00:00:00

У липні 2022 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , звернулась до Подільського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з січня 1999 року по 01 червня 2022 року включно. Заяву мотивувала тим, що [PERSON] у 1997 році познайомилась з [PERSON] в гостях у спільного знайомого. Після чергової зустрічі на святкуванні Нового року вони почали зустрічатись. У 1998 році заявник завагітніла від [PERSON] , останній зрадів даній обставині та обіцяв одружитись. [INFO] у заявника та [PERSON] народився спільний син - [PERSON] .Після народження спільної дитини [PERSON] переїхав жити до Заявника (січень 1999 року), за адресою: [ADDRESS] .З того часу Заявник та [PERSON] почали проживати однією сім`єю, разом виховували спільну дитину, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, купували майно, товари для сумісного користування проводили разом свята, їздили на відпочинок.У 2014 році [PERSON] записався добровольцем до лав Національної гвардії України. Приймав участь в бойових діях у зоні АТО, зокрема у м. Слов`янськ Донецької області та м. Станиця Луганськ Луганської області, за що отримав посвідчення учасника бойових дій. У 2019 році [PERSON] звільнився з лав Національної гвардії України, після чого працював у м. Києві, продовжував жити разом з заявником та своїм сином за адресою: [ADDRESS] . У 2022 році після агресії РФ відносно держави України [PERSON] був залучений до лав ЗСУ. [INFO] [PERSON] при виконанні військових обов`язків загинув. Похованням [PERSON] займались заявник та їх син [PERSON] .Підтвердженням того, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу є відношення останнього до спільної дитини - [PERSON] , що, зокрема, полягає в оформлені заповіту на сина від 11 червня 2020 року. Просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з січня 1999 року по 01 червня 2022 року включно. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просили задовольнити заяву. В судовому засіданні заінтересована особа просила винести судове рішення, яким заяву про встановлення факту задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників та пояснення свідків, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Починаючи з 1997 році між заявником та [PERSON] почалися романтичні відносини. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 березня 1999 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва. В січні 1999 року [PERSON] почав жити з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .Заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю, разом виховували спільну дитину, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, що також підтверджується копіями фотографій, долучених до матеріалів справи. На фотографіях [PERSON] разом з [PERSON] , їх спільним сином [PERSON] зображені в різних життєвих ситуаціях, на відпочинку, святкуванні свят тощо. На фотографіях видно, що їх спільний син [PERSON] має різний вік, що, на думку суду, свідчить про те, що проживання однією родиною мало тривалий час. У 2014 році [PERSON] записався добровольцем до лав Національної гвардії України, приймав участь в бойових діях у зоні АТО, зокрема у м. Слов`янськ Донецької області та м. Станиця Луганськ Луганської області, за що отримав посвідчення учасника бойових дій, що підтверджуються довідкою № 272 від 02 червня 2014 року, довідкою від 21 січня 2016 року, довідкою № 6063 від 30 січня 2017 року. У 2019 році [PERSON] звільнився з лав Національної гвардії України, після чого працював у м. Києві, продовжував жити разом з заявником та своїм сином за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки ІІрАТ ПІП «Юність» б/н від 27.06.2022 року, копіями рахунків на сплату житлово - комунальними послугами згідно яких [PERSON] зазначений, як особа яка мешкає у кімнаті гуртожитку, копією Декларації [PERSON] про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, №0001-65М5-2500. 11 червня 2020 року [PERSON] оформив заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І., зареєстровано в реєстрі за №1363, на сина - [PERSON] , [INFO] , яким все своє майно заповів сину [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 10 червня 2022 року серії [NUMBER] . Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу по день загибелі [PERSON] мали спільного сина [PERSON] , мали спільний бюджет, вели спільне господарство, взаємні права та обов`язки. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження давності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В силу положень частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав таобов`язків подружжя. Для застосування зазначених положень закону необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св 18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження№ 61 -23286св 18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19). Судом в ході розгляду заяви не встановлено факту перебування заявника та [PERSON] в інших шлюбах. Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Відповідно до ч. 2 ст.3. Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положеннями ст.74 Сімейного кодексу України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, яке відбулось 01.01.2004 року. Таким чином, виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст.58 Конституції України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Отже, заявлені вимоги щодо встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з січня 1999 року до 31.12.2003 року підпадають під застосування норм Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст.6 ч.2), положеннями якого передбачена лише реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану. При цьому, зазначеним Кодексом не передбачалось право встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 01 червня 2022 року включно. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, викладеного,

Outcome: partial