Jurisdiction: civil
Date: 2023-01-29 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування.В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається ізжитлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0795 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була мати позивача - [PERSON] , яка 15.09.2005 на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області оформила частину спадщини у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , зареєструвавши право власності на нерухоме майно в ОП ЗМБТІ. Право власності на земельну ділянку остання не переоформляла, хоча у рішенні Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.09.2005 право власності і було визнано за [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є син померлої - позивач [PERSON] . Протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що може оформити спадщину у будь-який час. Вже після звернення до нотаріальної контори йому було роз`яснено про пропуск встановленого законом 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду задля оформлення спадщини у судовому порядку. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 05.09.2022 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 27.09.2022 на адресу суду від [PERSON] надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 28.09.2022 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.11.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача - територіальної громади в особі Вільнянської міської ради Запорізької області проти позовних вимог не заперечувала, вважала за можливе задовольнити позов з підставі, що в ньому зазначені. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.03.2017 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається ізжитлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0795 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.09.2005, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.10.2005 № 8689012, технічний паспорт на житловий будинок та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 044698. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відомості про складення [PERSON] заповіту у суду відсутні, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 23.12.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області, вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , отже, він входить у число спадкоємців першої черги. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах -уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч. 6 ст. 1273 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] суду не надано, отже, для прийняття спадщини позивачем протягом шести місяців з часу відкриття спадщини мали бути вчинені дії, передбачені ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з пунктом 2.1. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70192348 від 30.09.2022, у Спадковому реєстрі відсутні відомості про реєстрацію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що позивач у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Жодних доказів, які спростовували б висновки суду з цього приводу, позивачем не надано. Не надано суду і доказів того факту, що позивач у порядку, встановленому ч. 3 ст. 1272 ЦК України, звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв. Отже, на підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed