Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 червня 2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №135, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18 червня 2011, серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації народження: Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №155, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19.07.2017 року, серія [NUMBER] . Звертає увагу суду на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась і відновити нормальні шлюбні стосунки неможливо. Позивачем [PERSON] подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Донька [PERSON] , [INFO] на теперішній час проживає з позивачем [PERSON] .. Після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того. звертає увагу суду на те, що донька [PERSON] знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Однак, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь, [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2022 року по справі відкрите спрощене провадження та справу призначено до слухання на 07 грудня 2023 року на 09 год. 30 хв. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Від її представника адвоката Шутака Ю.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про час\~та місце\~розгляду справи у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 18.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 135, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 червня 2011 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.07.2017 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, сім`я розпалась і відновити нормальні шлюбні стосунки неможливо. Позивачем [PERSON] подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог\~ст. 182 СК України\~і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів був поданий 01.09.2022 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved